Така добре ли е? - Добре е.
А така не е ли по-хубаво?
Да, да, няма за къде да бързаме.
Свършваш ли? - Ами аз...
мисля, че няма. - Няма страшно.
Искаш ли да... - Да спреш... да, може.
Супер, защото трябва да ходя на работа.
Добре, добре, всичко е наред. Беше добър опит.
Ще опитаме ли отново довечера?
Може би. Трябва да се видя с Дъг
и не знам в какво настроение ще се върна.
О, все забравям, че имаш надзирател.
Той е пробационен служител. Аз не съм в затвора.
Има разлика.
Искаш ли да опитаме през уикенда? - Може би.
КРАСИВИ ПРОБЛЕМИ
Здравейте, казвам се Джак Браун, искате ли да говорим
за спасяването на планетата. - Не, не искам.
ПРОЕКТ СЛЪНЧЕВА ЕНЕРГИЯ
Здравейте, искате да я пробвате или да ви я опаковам?
Опаковайте я, моля. - Може ли да ме включите в списъка?
Да, разбира се. - В списъка "Не идвай тук"?
В оня списък, по който никога повече
да не идвате тук и вие, и колегите ви.
Ще взема и това. - О, от манекена ли?
Просто... ще го взема.
Добре.
Здравей! - Здравейте, казвам се Джак Браун.
Ти си от "Тити Бинго". - Моля?
Знаеш ли... забрави. - Чакай, какво е "Тити Бинго".
О, това е от пролетната колекция.
Да. - Добре.
Защо?
Здравейте, добре дошли в магазина... - Просто разглеждам.
Хванах те.
Откъде е? - Кое?
Виното. - От бутилката.
Забавна си, много забавна. Това е забавен отговор.
Кой сервира розе със стайна температура?
Шефът ми.
Тази рокля ти стои добре. - Тя не е моя.
Трябва да носим неща от магазина...
Искам да кажа, аз...
с удоволствие ще ви покажа нещо подобно
или може да пробвате тази...
Защо го направи? - Аз работя тук, така че...
Не, защо не прие моя комплимент?
Винаги ли правиш така?
Не трябва да го правиш.
Никога не бихме говорили с някой друг,
както говорим със себе си.
Моята приятелка Рене Браун го казва. Ела с мен.
О, Боже, колко си висока.
Не, невероятно е.
Ти си като Валкирия или Амазонка.
Приличаш на "Жената Чудо". Погледни се колко си яка.
Изглеждаш страхотно, нали?
Повтори го. Изглеждаш прекрасно.
Кажи го. - Не, това е... не.
Изглеждаш прекрасно. - Аз...
Аз изглеждам прекрасно. Сега ти.
Аз изглеждам прекрасно. - Още веднъж.
Аз изглеждам прекрасно. - Добре, още веднъж.
Аз изглеждам прекрасно. - Сега ти вярвам.
Просто се забавляваме.
Харесва ми, аз съм Катрин, но ми викат Кат.
Аз съм Линдзи и ми викат... - Линдз?
Викай ми Линдзи. - Ще те наричам Линдз.
Скоро излизаш в почивка, нали? - О, аз не...
Мисля, че вече си в почивка.
В дъното на ума си винаги съм искала да бъда дизайнер,
но нещо не се получи и сега съм тук.
Работя в магазин, а Джак е...
Извинявай, малко ми е неудобно. Непрекъснато бърборя.
Не, не, не. - Аз... дай да сменим темата.
Линдз, честно, щастлива съм да говоря с някой,
който е женен. - О, нямаш ли женени приятели?
Не, дори нямам много приятели. - Боже мой.
Нито пък аз. - Откъде време за това?
Нали? - Нали знаеш, работа, деца.
О, ти имаш деца. - Близнаци, а ти?
Не, не, нито близнаци, нито деца.
Всъщност ние го обсъждахме и не че не се опитваме...
дори много се опитваме... - О, радвам се за теб.
Трябва ни още вино. Как се казва?
Джорджия. - Джорджия!
Ей, Джорджия! Да, ти.
Мога ли да ти помогна с нещо?
Приятелката ми Линдз ме забавлява и искаме още една бутилка
от това чудно розе. - О, вече е Линдз?
Линдз, ако приятелката ти няма да купува нищо
ще я помоля да напусне.
Тя на мен ли говори? - Да, на вас.
Моля ви да си вървите. - А, добре.
Добре, мисля, че е ядосана. Линдз, тук си на процент, нали?
Да. - Да, страхотно, добре.
Джорджия? Сега ще оправя нещата.
Мислила ли си някога за медитация?
И тогава Кат посочи цял стелаж и каза:
Ще взема всичко в размер "S".
После показва друг стелаж и каза:
Ще взема всичко в размер "N",
защото винаги напълнява във Франция.
После вика:
"Опаковайте ми всички ботуши №37
и всичко, което Линдз хареса."
О, Линдз. - Да, което Линдз харесва.
Ти мразиш да ти викат Линдз. - Какво, не... за какво говорех?
Направо ме извади от релсите.
За ботуши и каквото Линдз харесва.
Да, каквото Линдз харесва от бижутата.
"Знаеш ли, всъщност просто ще изкупя всички бижута."
"И ги искам ръчно опаковани, поотделно, от вас."
И го каза на Джорджия? - В лицето.
И не те уволниха? - Не.
За десет минути продадох повече отколкото целия бутик за шест месеца.
Хубаво. - После ми взе телефона,
записа си номера и каза: "Вие с Джак трябва да дойдете
в Сонома следващия уикенд".
Кат казва, че това е новата Напа.
Ти чу ли какво казах току-що?
Какво? Да, не, дивотия някаква.
Вече не плащаме ли за MLB?
Искаш ли да отидем? - Какво?
Искаш ли да отидем? - Къде, в Напа ли?
В Сонома.
Джак. - Натиснете 3...
Не мислиш ли, че е някак странно? - Не, и дори не започвай.
Аз не, просто... ти не познаваш тази Кейт.
Кат. - Добре, но помисли.
Тя нахлува в магазина, изкупува всичко,
ти вземаш огромна комисионна... и след това те кани в Седона?
Сонома. - Аз какво казах?
Седона.
Ами ако се окаже някакъв странен секс на богаташи
или нещо като прочистване. - "Прочистване"?
Да, както филмите искат да ловуват за нас, не мислиш ли?
Не, не мисля, Джак, защото не съм идиотка.
Много мило, трогнат съм.
Извинявай.
Наистина искам да отида.
А аз искам да знам защо искаш да прекараш уикенда с непознати.
Ами защото тя бе забавна, весела и интересна.
И тя, и съпругът й притежават свой бизнес.
Имат къща и семейство. Напълно са уредили живота си.
Мисля, че ще е полезно за нас.
Добре, кога е?
Следващият уикенд. Да, ти ми каза, извинявай.
Добре. - Наистина ли?
Да... да, но трябва да поискам почивен ден,
а преди това да се разбера Дъг, но...
ще бъде забавно. - Да?
Мисля. - Да?
Да, да. - Да?
Добре. - Добре.
Ще й изпратя съобщение. - Страхотно.
Ако обаче започнат лов за нас ще бъда супер ядосан.
А ако е нещо свързано със секс? - Мечтай си.
Знаех си, че трябва да разпечатаме упътванията.
Откъде да знам, че тук няма мрежа. - Така правят богатите.
Почиват си без мрежа. - Имаш куп познати богаташи?
Не, но гледам "Милиарди", а това ми напомня филма "Брадва".
Добре.
Къде сме, по дяволите?
В страната на виното. - Тогава защо има крави?
Трябва да има грозде. Прочети пак поканата?
Сърдечно ви каним на уикенд "Вино и глезотии" в лозя "Влас",
7766 Ливис Роуд. Боже мой.
Има звезда и снимка на крава.
Значи вече сме близо.
Това е къща за убийства. - Какво?
В такива къщи обикновено убиват.
За какво говориш? - Мама винаги е казвала,
че ще ме убиеш и най-накрая ще го направиш.
Добре, страхливец. Виж, те очевидно...
са много, много богати, а сега натисни бутона.
Аз... - Ще седим тук като идиоти.
Здравейте. Ние сме Джак и Линдзи.
Не, Джак. - Здравейте?
Не те ли е срам? Здравейте?
Този човек е направен от пишки.
Джак, дръж се прилично!
А аз как се държа?
Аз я харесвам и беше много мило да ни покани тук.
Знаеш, че трудно се сприятелявам и... - Добре, ще се държа в ръце.
Добре.
Нека уикендът за рождения ден започне. Да го направим!
Здравейте. - Здравейте.
Веднага напълнете чаши за Джак и Линдзи.
Благодаря. - О, благодаря.
Донесли сте шампанското, супер. - Как се радвам да ви видя.
Тук направо откачих. Джак, радвам се да се запознаем.
Много ти е провървяло с нея.
Тя е невероятна. - О, да, благодаря.
Джак и Линдз, а това са нашите приятели Кери и Кари.
Свикнали сме. Може да се смеете.
Не знаех, че се казва Кери, когато се срещнахме.
Да, тя беше модел на събирането на средства за дивата природа.
Нещо, което Джаред правеше. - Лето, не Кушнър.
Това, което Джаред правеше в Дъмбо... - Играехме емоциите на пингвини,
които бяха убити от бракониери. - Момичетата бяха много отдадени.
Тъжно.
Което бе супер убедително, защото си помислих,
че се казва... - Тъжно.
За около седмица. Но в моя защита бях яко надрусан.
Той похарчи 65 000 за шампанско. - Да, и насмъркахме няколко
грама боливийски прах в банята. - И се опитахме да правим секс.
В тоалетната. - Но не можа да го надърви.
Заради бялото.
И оттогава не сме се разделяли.
Типичният Кери, нали скъпа? - Мога ли да я открадна за секунда?
О, да, непременно. - Страхотно.
Чувала съм тази история милиони пъти.
Пич. - Да.
Мат Флакс. - Джак Браун.
Приятно ми е да се запознаем. - И на мен ми е приятно.
Мога ли... имаш ли нещо против? - О, страхотно, благодаря, Бека.
Здравей. - Господи, мразя тези двамата.
Наистина ли? Изглеждат мили.
О, не са. Те са ужасни задници.
Наистина ли? - Да... как са нещата с Джак?
Той ни мисли за луди, нали? - Какво... не.
По-точно... мисли, че ще ни убиете.
Но той... той се шегува. - Боже, не, разбирам го напълно.
Аз съм просто луда непозната, която се натриса в магазина
и след това те кани в Хийлдсбърг. Кой прави така?
От това би станало добър филм на ужасите.
Може да напишем сценарий? Харесва ми идеята.
Извинявай, мислех, че сме в Сонома.
Да, но всъщност е Хийлдсбърг, технически Уиндзор,
но всичко е в района на Сонома. - А, добре.
Знаеш ли какво? С Джак говорихме по пътя
и си мислехме... - Аз просто...
почувствах мигновена връзка с теб.
Изглеждаш толкова...
Тъжна?
Точно за това говоря.
Не, работата е... в недооценката.
Ти не трябва да продаваш дрехи на други хора.
Е, аз... не го и искам.
Тогава защо си там?
Студентски дълг.
Харесва ли ти бирата?
По дяволите, откъде я изкопа. Тази я няма в Калифорния.
Купуваш дистрибутора и можеш да правиш каквото искаш.
Купил си... купил си дистрибутора?
Позволи ми набързо да ти разкажа нещо,
за да не се налага да изслушваш Кери.
Дядо му е изобретил "Тater tots".
Стига бе. - Не, това е епична история.
Работел в кухня по време на Втората световна
някъде около Мисисипи, но картофите били много малки
и момчетата от кухнята започнали да ги пържат на парченца
и пехотинците ги харесали. Когато войната свършила този пич
ги патентовал. Останалите момчета били бесни.
Чакай, не ги ли е включил? - Не, пичът бил шибан убиец.
Разбираш ли? Убиец... с инстинкт на убиец.
Колко хора ще се съберат? - Това ще сме.
Кат иска спокоен рожден ден. Ще направим парти за 30-те,
а за 29 иска спокойствие. - Кат има рожден ден?
Какво... 69 ли? - Мой човек!
Мисля, че познавам сервитьора. - Кой?
Момчето. - Даниел ли?
Даниел... - Да.
Познаваш ли го?
Къде са близнаците? - Върнаха се в града с бавачката.
Искахме да избягаме този уикенд. - Дяволски добра идея.
Имам рожден ден... но не искам да мисля за това.
За него... за тях... и те са хора и ги обичам.
Каза, че имаш рожден ден? Твоят рожден ден?
Боже мой! Аз не съм ти взела нищо.
Няма проблем. - Не, много съжалявам.
Повярвай ми, идването ти е достатъчно.
Тогава ми позволи да сготвя вечеря. - О... не!
Не? - Не, не, имаме хора за това.
Ти просто си мой гост. Отпусни се и се наслаждавай.
Добре. - Да.
Радвам се, че си тук.
Здравейте. - Здравей.
Знаеш ли... може ли с Линдзи
набързо да видим нашата стая?
Да си оставим нещата... - О, да, аз... извинете.
Забравям, че когато хората идват обичайно...
О, не, не, не... - Двамата трябва да се разтоварите.
Толкова съм несъобразителна.
Понякога трябва... Бека!
Ще заведеш ли гостите до стаята им?
Разбира се. Ние си позволихме да занесем
багажа ви в стаята. - Предполагам, че стаята ни
е онази в края на коридора,
затова няма нужда да ни придружавате.
Благодаря. - Няма за какво.
По дяволите, това стая за гости ли е?
Той е купил любимата ми пивоварна.
Какво? - Купил е...
Купил е дистрибутора... Как е разбрал коя е любимата ми бира?
Не знам, вероятно от Инстаграм или от Фейсбук.
Значи ме е следвал? - Не, потърсил те е в Гугъл.
Всички го правим, а после се чудим
защо ни говорят глупости, които вече знаем за себе си.
Знаеше ли, че има рожден ден? Малко е странно, че не ти е казала,
че сме поканени на рожден ден. - Ами мисля, че...
Къде ни са нещата?
Тук са, в шкафа.
Исусе. - Разопаковани са.
Определено ще ни убият.
А това какво е?
Не знам.
Подаръчни чанти.
Боже мой!
Исусе. - Джак, много са хубави.
Гел за лице...
Комплект против махмурлук... - Афтършейв...
Масло за масаж... - Имам лубрикант...
Наистина ли? - Да, пълно е с неща за секс.
Боже мой. - Аз имам и виагра.
Казах ти, че ще падне голям секс.
Да, да, беше права.
Дъвка...
Може ли да минем без дрога този уикенд?
Кой се дрогира? - Онова момче спомена...
Кой? - Кери, високият каза, че взема.
И какво? - Чантата ми е пълна.
Те са напълно законни. - Но не за хора на изпитателен срок,
които всяка седмица трябва да пикаят в чаша.
Виж, те не са знаели.
Добре.
Компанията е от шестима. - Добре.
Има програма. - Дегустация на вино, караоке,
брънч, йога, масажи.
Джак, това е като курорт.
"Давай, ДЖАК, взривявай!"
Какво... колко готино.
А на моята какво има?
"Не мързелувай, Линдз".
Ами, добре...
Още мразиш да те наричат Линдз, нали?
О, да.
Те не са го знаели. - Правилно.
Искаш ли...
да се разтоварим?
Сега ли?
Не изглежда ти да искаш.
Да, не искам.
Мамка му, трябваше да се преоблека. - Изглеждаш добре.
Приличам на клошар. - Джак, Линдз, настанихте ли се?
Да, да, някой ни бе разопаковал нещата.
О, да, беше Милтън. Той е най-добрият.
Милтън? - Под Милтън разбирам Даниел и Бека.
Добре... и ви благодаря за подаръчните чанти.
Невероятни са. - О, правихме ли чанти?
Скъпа, какво има в чантите? - Не знам, казах на Милтън
да сложи нещо удобно, но забавно. - Хора, сериозно.
Удобни ли са, но забавни?
Много. - Страхотно.
А аз... още нямам сигнал.
Да, и няма да имаш. Няма и Интернет.
Само така го държа далеч от работата. - Тя го нарича дигитален детокс.
Дошли сме тук да се веселим и нищо да не ни прекъсва.
Това е... това е невероятно.
Така, какво ще правим за вечеря?
Аз... съм готов да помагам в кухнята.
О, не, не, не.
Ела да ти покажа нещо. Кер, ти също.
Ние с Линдз ще поклюкарстваме.
Забавлявайте се. - Джак?
Какво ще пиеш? - Каквото и да ми налееш е перфектно.
Благодаря. - Текила.
Бинг. - Бам.
Бонг. - Бум.
Наздраве. - Наздраве. Благодаря, момчета.
Мамка му, това е добре. - Нали?
Какво... това... Каса ли е? - От нашето място с Мат в Халиско.
Халиско? - Да, световната столица на текилата.
Това твоя текила ли е? - Е, моята и на Кер, да.
Боже, това е страхотно. - Но не я продаваме.
Само за лична консумация е.
Харесва ли ти или много ти харесва?
Кери, искам деца от тази текила. - Знаех си.
Ще ти изпратим едно кашонче.
Благодаря, много мило, момчета. - Разбира се.
Ела, искам да ти покажа гледката. - Да, да.
Но първо трябва да си допиеш питието.
Никой не повтаря докато всички не си допият.
Домашно правило. - Обещах на жена си
да не се напивам, така че
e по-добре да мина на вода или на сок...
Как ще се напиеш? За никъде не бързаме.
До дъно! - Добре, добре.
Да вървим. - Много е готина.
Бека накара готвача да приготви всичко
и да го донесе още сутринта.
Не казвай на никого. - Няма.
Вино? - Да, моля.
Заповядай. - Благодаря.
Пак заповядай. - Тези чаши са прекрасни.
Благодаря.
Да, те са единствени по рода си.
Добре...
Сега на теб...
Извинявай, че свърши.
Няма проблем. - Страхотно, добре.
Не бих преживяла още едно пътуване ако ще сме само четиримата.
Момчетата са неразделни, а аз трябва да седя с нея...
Остава ми да се напивам. Няма какво друго да правя.
Тогава наздраве. - Благодаря, Господи...
Направо ти спира дъха, нали?
Не мога да повярвам, че си тук, Джак.
Аз самия не вярвам, пич.
Не, не, не ме разбра. Кат не обича хора.
Не определени хора, а хората като цяло.
Мислех, че се шегува, че ви е поканила.
Честно и аз помислих, че Линдзи... Още мисля, че е шега.
Чакам шибания Аштън Къчър да изскочи от дивана.
Пич, Аштън ли ще идва? - Той се шегува, Кери.
Вие познавате Аштън Къчър? - Те имаха голям...
Няма значение. - Вие сте били съседи ли?
Не, ходихме на интернат заедно. - Кевс, напред.
Аз бях първо поколение,
а Кери не се държеше като богат задник.
В училище имаше момчета пълни с дълбоки стари пари.
Пари от индустриалната революция. - Да.
Мат беше първото дете от хедж фонд, което взеха.
Баща ти е имал хедж фондове? - Да, да, имаше.
После търгува с вътрешна информация, а после отиде в затвора.
Загубихме всичко и мама трябваше...
да стане сервитьорка на 45 в скапан ресторант,
а аз напуснах училище и работех
като опаковчик на продукти,
а след това като черешката на тортата
баща ми се самоуби в затвора. - Исусе, пич, съжалявам.
Това съсипа мама и тя не можеше повече да работи...
така че аз започна да работя нощем
в Блокбастър и докато бях там,
бързо установих, че пазарният им дял
ще рухне с развитието на интернет и стрийминг услугите.
На колко години беше? - О, бях на... 17...
но това не бе ракетостроене, нали?
Всички имаха големи телевизори,
корейските технологии настигнаха японските
и благодарение на инвестициите на този пич и парите на Нетфликс,
и няколко други удачни инвестиции... сега сме тук.
И постигна всичко това сам?
Какво? Не... ти слуша ли какво казах?
Животът ми е като машината на Руб Голдбърг за привилегии.
Беше като... интернат, бинг, университет, бум,
инвестиции... не, пич, хайде.
Не, не можеш да го постигнеш сам.
Постигаш го с... малко капитал и тонове късмет.
Е, за късмета. - За късмета.
Да. - Да?
Колко е приятно да поговориш с някой възрастен.
Кери се държи като момиченце.
Видно е, че срока й на годност изтича.
Явно са спрели да се чукат, нали? - Откъде... откъде знаеш?
Стига!
Откъде знам?
Много си забавна. Правила ли си някога стендъп?
Не? - А трябва.
Може да станеш нещо като малката сестра на Сара Силвър.
О, време е да завъртим топчетата боб мунг.
Бека! - Благодаря, Бека.
Ти си много сладка.
Не, не, не!
Ти в кой бизнес си, Джак?
О, скука... във възобновяемата енергия.
О, яко! Ти си в проектирането
или на обекта? - Не, със слънчевите панели.
О, в разработките, ясно...
Значи ще изядеш хляба на Тесла.
Всъщност аз...
ги продавам.
Слънчевите панели. Ходя... от врата на врата
и се опитвам да ги пробутам на хората.
Джак е срамежлив. Преди е бил адвокат.
О, яко! - Но го обвинили в нападение.
О, нарушение. - Било нарушение,
но станало престъпление и сега е условно за... три години?
Пет...
Откъде знаеш?
Имам човек във ФБР.
Той ми дава информация за всеки, когото каним вкъщи.
Знам, че е глупаво, но главното е безопасността.
Боже мой, трябва да си видиш лицето.
Стига, Боже, човече, това беше...
това... беше безценно. Жена ти е разказала на моята.
Тя... е разказала на Кат? - Да, пич, а какво мислиш,
че правят, когато са сами?
Всъщност какво стана? - Аз...
имам проблеми с контрола на гнева. - О, страхотно, аз също.
О, значи затова ходиш на терапия.
Линдзи... и това ли е разказала?
О, не, това го разказа човекът на Милтън от ФБР.
Странно е да знаеш това, човече.
Кое? - Че знаеш за терапията.
Пич, аз обожавам терапията. За какво говориш?
Не, страхотно е, но аз... знаеш толкова неща за мен,
а аз не знам нищо за теб. - Ако следиш разговора ни, приятел,
вече знаеш, че баща ми влезе в затвора, а после се самоуби.
Това е твърде лично, за да го разкажеш на непознат.
Благодаря, приятел. - Няма защо, брато.
Да, всъщност Линдзи... - Кой?
Жена ми. - Линдз.
Линдз, Линдз се скара с един пич
в бара и... - И ти го удари.
Не, не е толкова просто.
Но ти го удари? - Да, но...
Какво... съвсем просто е. - Не, искам да кажа,
че този шибаняк... този шибан задник...
започна да сваля жена ми и да й вика шибана... "п... а".
Какво... какво? - "П... а".
Какво каза? - Нямам представа.
Путка... педала нарече жена ми...
Линдз. - Да, Линдз, Линдз...
шибана путка и аз кипнах. Шибнах го в муцуната...
Той ме блъсна и аз... го шибнах отново в муцуната.
Така се прави, пич. - Но това копеле се оказа
шибаният син на виден щатски сенатор.
О, по дяволите.
Джаки.
Това е...
това е мъжка постъпка, пич.
Понякога нямаш нито капитал, нито късмет
и в крайна сметка ти вземат
адвокатския лиценз, отиваш на пробация
и продаваш слънчеви панели по къщите.
Да. - Но лошия късмет също е късмет, нали?
Няма добро без лошо, нали? - Да.
За Джак. Ако от това ще ти олекне...
и аз бих го ударил. - За Джак.
Да отидем при купички с боб мунг.
После може да имаме късмет да повърнем и ще бъде страхотно.
Кой е готов за караоке?
Джак атака! Джак атака!
Съпругът ти е толкова забавен.
О, той определено се забавлява.
Момчета, вземете микрофона.
Не, Джак! Не!
Джак, Джак.
О, не, счупи се... - Трябва... всичко е наред.
Да, Джак! - Утре ще накараме някой да почисти.
Не се притеснявай. - Не можах да преценя...
Синът ми постоянно чупи нещо... - Тя ми се ядоса.
Тоя Кери постоянно ми наливаше. Казах му да спре, но...
Джак, скъпи, обърни се. - Добре.
Да, така е по-добре.
Благодаря. - Добре.
Какво ще правиш? - Ще си лягам.
Какво? Не, отивай да се забавляваш.
Наистина ли? - Да... забавляваш се, нали?
Наистина ми е много забавно. - Добре.
Сигурен ли си? - Да.
Ужас... лека нощ, мили. - Мат...
Какво? - Мат, той каза...
пичът е толкова умен, толкова умен.
Говореше за корейската технология
и за зелената енергетика в Япония... и за пари.
Той е най-добрият.
Наистина е умен... Джак, трябва да говориш с него.
Говори с него за работа.
Може да ти предложи нещо. - Не, аз си имам работа.
Имам предвид нещо, което да ти харесва,
защото сега ненавиждаш работата си и...
може да смениш изцяло сферата
или нещо подобно.
Добре, лека нощ.
Лека нощ. До леглото има вода.
Здравей... може ли една текила?
Линдзи. - Даниел... нали?
Линдзи?
Не ме ли позна? - Дан.
Дан Бишъп. - Линдзи Симпсън.
Мамка му. Боже мой.
Какво правиш тук? - Работя за "Флаксес".
По-точно работя за Милтън. Да, да, така...
Боже мой, не мога да повярвам.
Уау... изглеждаш много различен.
Знам... първо бях треньор в "Морски свят",
но напуснах, когато спря да е готино и станах пожарникар.
Отидох на "Бърнинг Мен" и се запознах с тези момчета...
Боже... - И всичко си отиде по местата.
Това наистина е диво.
Аз просто... благодаря.
Аз... - Ти си тук със съпруга си.
Той беше, какво... - Той е адвокат.
Той е адвокат, а аз работя в модата.
Това е невероятно. - Да... благодаря, може ли...
да повторя... - Линдзи Симпсън.
Скоро ще започне моята песен. - Да, трябва да те позагреем.
Аз ще вървя, но ти изглаждаш супер.
Толкова се радвам да те видя.
Ще се виждаме.
Тук съм през целия уикенд, не се тревожи.
Здравей... да.
Надявах се да се върнеш. - Боже мой.
Джак добре ли е? - Джак е добре.
Повърна ли, има ли нужда от нещо... - Не, не, той вече спи.
Помниш ли, че ти казах, че познавам сервитьора.
О, Даниел ли? - Да, Дан... Дан Бишъп.
Учих в гимназията с Дан. - Стига бе.
Да, сериозно... - Какво съвпадение.
Да, и аз съм човекът,
който е правил много секс
с един от твоите работници. - Правили сте секс...
Беше отдавна. - Еха!
Това е много пикантно. - Но...
това не е всичко. Дан имаше прякор.
Какъв прякор? - Големият Чеп Дан.
Големият Чеп Дан? - Дан има огромен член.
Обожавам ги. - Да.
Много ми харесват. - Да.
Мислех, че ще е забавно, ако не беше фактът,
че всички от нашето сестринство знаеха за това...
и после дразнеха Джак. - Джак няма ли голям член?
Не, Джак има страхотен член,
но той просто е членът на съпруга ми.
Нали знаеш? - Да, знам, за съжаление.
На него не му пукаше много от това, но сега...
не знам как ще реагира. Това е като стара рана.
Знаеш какво имам предвид, нали?
Защо... защо толкова го преживяваш?
Защото ще се чувствам ужасно ако не му кажа.
Не е нужно да му казваш нищо. - Какво?
От къде на къде ще му казваш?
А как да игнорирам Големия Чеп Дан
до края на седмицата? - Защо ще го игнорираш?
Ако ти е толкова важно мога да го уволня.
Какво? - Така няма да мислиш за чепа му,
а Джак няма да се разстройва. - Бъзикаш ли се с мен?
Даниел, ще трябва... - Текилата е страхотна, благодаря.
Спри! - Просто искам да прекараш добре.
И така прекарвам добре... - Тогава може днес просто...
да забравим за това? - Можеш ли да пазиш тайна?
Да. - Тогава го пази в тайна.
Мамка му...
Леле мале...
О, мамка му.
Скъпа, това дори не е повод за кавга.
Ще взема самолета и ще се върна навреме от Дубай,
за да видя новата му арт инсталация. - Само дето не ти вярвам.
Няма да се върнеш навреме и аз... - Защо му е толкова очна линия?
Защото е част от външния му вид. Утвърждава се като художник.
Не искам да съм странно дете вечно обличащо се в черно.
Ако е странен не значи... - Джак, добро утро, наспа ли се?
Линдз стана ли? - Не, не.
Тя... аз съм... ние...
понапихме се снощи, а? - Определено вдигна летвата,
но ако работиш здраво, може и да играеш здраво.
Прав ли съм? Ще ходиш да тичаш ли?
Да, искам да изпотя вчерашния алкохол,
за да си отворя място за днешния.
Детокс, ретокс, кръговрат на живота. Може да използваш фитнеса.
Фитнеса? - Долу има един и още един
при басейна. - Басейна?
Долният е стерилен. - Аз харесвам оня в къщата за гости.
Къщата за гости? - Кери ходи във фитнеса до стълбите.
В къщата за гости. - Не, долу.
Но мисля, че Кари е в сауната. - Къде?
До басейна. - Който е?
По-долу. - По-долу.
Страхотно.
Вижте го само.
Забавлявай се. - Изпоти се.
Той ще се изгуби. - Да.
Здравей, приятел.
Липсваш ми, тате! Липсваш ми, тате!
Мразя те, тате!
Здравей. - Здравей.
Как си? - Добре съм, бро.
Наслаждавам на прекрасния ден. Ей, ти си Джак, нали?
Мъжът на Линдзи. - Да, а вие хора...
Пич, страхотно е да се запознаем. - Да, хора...
за мен също, но аз търся... къщата за гости?
Коя? - Онази... онази с басейна?
О, да, точно натам е. - Натам, нали?
Да. - Е, тогава ще вървя.
Следвай пътеката, бро, и си там.
О, здравей. Аз съм тук, извинявай.
Тук съм.
Почти ме видя гола. - Почти успях.
Почти. - Почти.
Още един път.
О, моля те... не прави повече така. - Шегувам се, няма.
Добре. - А може би има.
Боже, това място е ужасно абсурдно.
Благодаря, благодаря, но не бях виждал нищо подобно.
Аз имам нужда с Кер да ми се получи. Не мога стана отново бедна.
Ще станеш отново модел, нали? - Аз съм актриса.
О, страхотно. Гледал ли съм те в нещо?
Гледа ли "Убийства в съзнанието"? - Не.
Играх труп. - Готино.
Също пея, танцувам, рисувам.
Имам 50 000 последователи в Инстаграм.
Уау, ти си човек-оркестър.
Не, просто се опитвам да вкарам мисъл в живота си.
Както в "Тайната"?
Не, не е тайна. Просто не искам да работя усилено.
Ами...
Скучно ми е.
Готино.
СЪБОТА Обяд в 13:30
Боже мой. - Да.
А твоето какво е? - Мисчиф.
Добре, добре. Какво ще кажеш за малко...
тук сякаш има някои тайни. - Знаете ли, че почти 3%
от атлантическите ледници е урина на пингвините?
Кер, кой ти го каза? - Научих го в Харвард.
Това е страхотно. Ходила си в Харвард.
Да, не знаеше ли? - Не, не, не...
Линдз, просто пийни нещо.
След 30 минути ще има дегустация. Време е да се върнеш в играта.
Чувствам, че умирам.
Изпи ли си електролитите? - Да.
Ще изпратя СМС на Милтън да занесе
още един комплект в стаята ти.
Извинявай, кой... кой е Милтън?
Просто Милтън.
С какво се занимава? - Джак...
Мисля, че беше нещо като организатор
на парти или интериорен дизайнер. Мат, скъпи, как би описал
какво прави Милтън?
Той е... той е Милтън.
Добре, а кое е момчето...
Видях го да полива цветята. - Това е Даниел.
Даниел... и Даниел е... - О, Дан!
Да, бро, Дан е як пич. - Даниел си е Даниел, а аз...
Не искам да говоря повече за това. - Има висока киселинност.
Предпочитам да говорим за... скъпи...
Скъпи, опитвам се...
Какво има, скъпа? Аз разговарям...
И аз разговарям, и бих искала да говоря...
за моята приятелка Линдз.
Мат, знаеше ли, че Линдз е учила във FIDM преди
да арестуват Джак и майка й да умре? - О, не, не знаех.
Да. - Джак не бе арестуван,
той просто... - Тя иска да прави еко облекла.
Искаш да правиш еко облекла?
Мислех си защо да не помогна на Линдз
да реализира мечтата си и да стане момиче-шеф.
Да, момиче-шеф.
Чакай, какво? - Какво?
Мисля, че трябва да инвестираме в Линдз
и да й помогнем да осъществи мечтата си.
Виж... разбира се, да.
Правилно... поздравления, Линдз. Да го направим.
Хайде да го направим. - Честито!
Какво... - Наздраве, наздраве!
Не, ние... - Поздравления.
Не мога да повярвам... благодаря.
Боже мой. - Разбира се.
Искам да кажа... - Какво...
Искаш да отворим магазин или да го правим онлайн?
Още не съм мислила. Да го обсъдим по-късно.
Първо е дегустацията, помниш ли? - Какво става?
Става дегустация на вино. Имаме едно сладко местенце надолу.
Всички гроздоберачи имат осигуровки и приемливи заплати.
И ние постоянно им помагаме. - Мат, искаш ли да се включа и аз?
Мога да си продам колата или бъбрека.
Този човек! - Схванахме го.
Той е толкова забавен. - Джак, ще приема плащане
само в карате "кариоки" удари по враговете ми.
Кери, Кери, чу ли тази смешка?
Допийте си напитките, дами. - Да вървим, хайде.
Добре, да пием до дъно. - Джак, ти ли ще караш?
Да, с Линдзи ще тръгнем отделно и ще се срещнем там?
Какво, по дяволите, се случи току-що? - Не знам.
Добре, това вече не е само забавен уикенд,
това е и бизнес уикенд. Тя може да стане моя колега,
но нека се сдържаме от шеги
за бедността ни, особено на масата.
Но ние... не сме бедни. - Знам, че не сме бедни,
но в сравнение с тях определено сме.
Да, но в сравнение с тях 99,9% от света също е беден.
Дядото на Гари изобретил "Татър татърс",
а Мат струва около милиард долара.
Откъде знаеш? - Имах мрежа...
в ресторанта и го потърсих в Гугъл. - Чакай, защо...
Защо го търси в Гугъл? - Той знае всичко за мен,
а аз не мога да го потърся в Гугъл?
Просто спри да говориш за Гугъл.
Биодинамично стопанство с италиански сортове
Пъхни си носа в чашата.
Вкарай го. По-навътре, по-навътре.
Ела да питаме Георг. Дръж си носа вътре.
Георг, струва ли ми се...
или повече прилича на бургундско? - Не, не ти се струва.
Така е, защото има по-малко алкохол
от повечето калифорнийски пина.
Това е защото ние сме биодинамични.
Поправи ме ако греша, но вие не сте ли едно
от четирите биодинамични лозя в Калифорния, а?
Сертифицирани от френското правителство.
Обожавам Франция. - Да, така е.
Това е... страхотно място. - Обожавам Франция.
Честно, много ми се ходи в Прованс. - О, да вървим.
Веднага щом откриеш бизнеса си.
Ти... си сериозна за това, нали?
Ще бъда свършен човек, ако не бях.
Ей, скъпа?
Да, скъпи? - Кое... кое ти харесва?
На теб кое ти харесва?
Харесва ми бялото. - Конкретно?
О... всички бели.
Вземете всички бели!
Може да плюеш виното. Не е нужно да го поглъщаш всеки път.
Не, аз обичам да гълтам. - Желанието на дамите е закон.
Ще вземем всички кашони. - О... добре.
Ще ги занеса в колата, а вие спокойно си допийте тук.
Обичам го. - Всъщност, Георг,
знаеш ли какво? Защо просто не ги удвоиш?
О... да ги удвоя?
Да, по два кашона от всяко. - От всяко.
Добре, съжалявам.
Учих в Бъркли, за нас там... числата бяха просто форми.
Разбира се, разбира се... - Значи искате...
два от двата сорта или четири от двата сорта?
Да, и двете. - Да, и двете.
От всяко. - От всяко.
Това е бяло. - Сега е розе.
Не мисля... Така ли правят розе?
Просто смесвате червено и бяло. - Здравей.
Кое ти хареса? - Опитай розето.
Не, благодаря, не. Кое вино ми хареса, Кери?
Джаки хареса пенис ноар.
Пенис... Пино ноар.
Защото той обича пениси. - Мили, слушай...
може да си вземем малко за вкъщи. Ще се погрижиш ли?
Да, аз ще взема вино, а ти можеш ли... не, добре.
Бай. - Извинете, сър?
Да? - Искам една бутилка...
Пино ноар. - Добре, само една бутилка ли?
Да, само... само една бутилка, моля.
Мога ли да видя ценовата листа? - Не.
Съжалявам, аз... това е пазарна цена
и аз я слагам както я чувствам в момента.
Боже мой. - Започна се.
Както винаги. - Тя е забавна.
Да, забавна е. - О, може би ние...
трябва да минем на водичка. - Никаква вода...
Кери, ще ми помогнеш ли, пич? - Пич, тя тежи 20 кг, ще се справиш.
Справяш се страхотно, Джак.
Добре, просто ще... - Балет!
Обърни я на една страна. - О, толкова е мило.
Не, просто не искам да повърне върху новите си коси.
Събуй й обувките, много са скъпи.
Знам... и аз имам такива... и жена ми... да.
Кари е пияна. Може би трябва да... а?
Да, да. - Добре.
Ти си ужасна. - Знам.
Много лоша. Тя обаче е най-лошата.
Не, не може да си го казал.
Не вярвам. - Боже мой.
Мисля, че трябва да извикаме Юбер. - Няма място ли?
Натоварих виното.
Да, какво? - Просто...
Защо купи само една бутилка?
Защото Кери каза, че ми е харесало. Това е пенис ноар и...
Мат каза, че ще върви с барбекюто. - Добре, но защо не взе кашон?
Защото са много скъпи. - Колко скъпи?
Много, много скъпи. 50 долара за бутилка.
О... можеше да платиш с карта. Можем да си го позволим.
Искаш да хвърлиш 300 кинта за шест бутилки вино?
Един кашон са 12. - Шест.
Каса бира е 12. - Каса бира е 24.
Просто ги купи. - Линдзи, колата ни струва толкова.
Георг, извинете. Здравей.
Съпругът ми е направил грешка. Всъщност искаме кашон пино гриджио.
Пино Ноар. - Пино Ноар.
Абсолютно... и всъщност
ще вземем два кашона, нали?
Един за вечерята тази вечер,
а другия ще занесем вкъщи, нали Джак?
Ще върви чудесно с вечерята. - Да, и получавате отстъпка,
ако закупите кашон, страхотно. Със същата карта ли ще платите?
Да, абсолютно. - Много благодаря.
Много мило от твоя страна. - О, Боже мой.
Това е нещо дребно, нали Джак? - Да, знаете ли... хрумна ми нещо.
Какво ако... ние вземем Теслата, докато чакаме останалото вино,
а вие, хора, вземете моята кола и ще се видим там, а?
Сигурен ли си? - Да.
Знаеш ли как да караш Тесла, Джак? - Аз ли...
По-добре попитай Кер дали ти знаеш как се кара Корола?
Голям майтап.
Ти... ще ме инструктираш ли?
Да, палиш, караш и готово. - Добре.
Добре, супер, малко ще се разменим.
Мили, харесва ми. Благодаря, Джаки.
Да, там й е мястото.
Благодаря. - Пази си главата, Кари.
Падна й короната. - Да, майната й.
Да... някакво оригами.
Бай!
Трябва да се отървем от това вино.
Какво, защо? - Защото не можем да си го позволим.
Защо? - Защото...
бутилката струва 300 долара.
Какво? Ти каза, че е 50.
Защото не исках да се ядосаш, че дадох 300 кинта за една бутилка.
Значи ме излъгахте. - Аз... не.
Няма да го обсъждаме сега. Георг, слушайте...
мисля, че всъщност жена ми направи грешка.
Искаме да върнем виното, моля. - О, не, ние не правим това.
Какво не правите? - Ние не връщаме суми.
Добре, добре... всичко ми е ясно.
Вижте, и аз работя в продажбите. Вие ще си вземете вашето.
О, не, не, не, аз си взех своето.
Взех си и от тях, и от вас толкова,
че чак ме е срам да ви кажа,
но все пак не връщаме суми. - Не, чакай... по дяволите.
Виж, още не е разпечатано и още си е органично.
Биодинамично. - И надценено.
Можеш да си ги вземеш... - Не, не, не става.
Джак! - Какво?
Трябва да ги купим. - Защо?
Защото казахме, че ще го пием с вечерята.
Мамка му!
Не бива да ми се сърдиш за това. - Не ти се сърдя за това.
Не прави това, Джак. - Какво?
Не го прави. - Какво?
Адвокатските си неща. - Не правя адвокатски неща.
Правя контрапункт. - Забелязах го.
Ти ме излъга, това е проблемът. - Да, излъгах те, защото...
ти безумно се срамуваш от мен. - Не се срамувам от теб.
Аз... разбирам, че ти искаш да сме като тези хора,
но ние не сме и това е хубаво.
Тези хора са мизерници и пияници. - Те са пияници?
Те пият откакто сме тук. - Това е рожденият й ден.
За който тя не ни каза. - Защото е решила, че ще е странно.
В момента седим в кола,
която струва 100 000 долара.
Вътре в тази кола има вино на стойност 150 000 долара.
Това е странното.
Здравейте.
Ей! - Здравей!
Вие сте се преоблекли. - Тази вечер е загадъчното убийство.
Милтън реши да ни върне в 20-те. - О, само, че аз...
не си взех нищо за обличане. - О, Милтън се погрижи за всичко.
Костюмите са в стаята ви. Преоблечете се, върнете се тук
и всички отиваме във фермата.
Добре... о, донесохме виното.
Вино ли? - Ами...
от дегустацията. - А, вярно!
Страхотно, занесете ги долу във винарната
и идете да се преоблечете. Ще се поубием един друг.
Джак, тази вечер защо не се сразиш
с ваза с твоя размер, разбираш ли?
Джак е боец.
Колко е хубаво, че купихме два.
Да.
Откъде знаят моя номер? Как го правят?
Господи, и аз искам Милтън.
Слушайте!
Изглежда, че сред нас има убиец.
Моето име е Шеф на полицията Дани О'Съливан...
и от цялото си сърце ненавиждам
проклетите убийци от Чикаго.
Манила! - До мен достигна слух...
че някой от вас ги захранва с информация отвътре.
Не е ли така, Бека Браско? - Да, знам.
Аз и моята банда превземахме Южната страна, ясно ли е?
И само един човек... стоеше на пътя ни.
Джак, ти си... твой ред е. - Да, давай.
Прочети картончето. - Да го прочета?
Просто го прочети. - Откъде се взеха тези картончета?
Аз съм Майкъл О'Мали от Южната страна. Брат ми Патрик бе убит...
Джак, може ли да влезеш в ролята, моля?
Използвай акцент. - По-добре се получава с акцент.
Добре, да, добре.
Добре...
Аз съм Майкъл О'Мали от Южната страна.
Брат ми Патрик беше убит.
Хората мислят, че съм го направил аз,
за да контролирам търговията с картофи,
но това е невъзможно, защото бях от Северната страна
с Дон Кериън... - Това е Кери.
Ей, това съм аз!
Аз бях от Северната страна с Дон КерЛеоне!
Вярно, вярно, това е вярно.
Защото в тази стая няма нито един човек,
който да не спечели от смъртта на Патрик.
Особено съпругата му!
Да се придържаме към сценария. Просто си казвайте репликите.
Бека бе стипендиант на Фулбрайт.
Сега пропилява живота си тук.
Обичам те, Беки. - Добре, извинявай, Бека.
Да, доста е унизително. - Скъпа, ще ти се получи.
Не може да съм аз. Аз обичах съпруга си.
Емигрирахме тук заедно от Килкени.
Помня как по време на пътуване през Атлантика
говорехме за по-добрия живот в Америка.
Чухме, че в Америка няма котки,
а улиците са направени от сирене.
Това по сценария ли е? - Брилянтно е.
При пристигането си в Ню Йорк
Патрик ме взе в... - Чикаго, Чикаго.
Чикаго, Патрик ме взе в ръцете си и каза:
Никога повече няма да живеем в нужда.
И тогава някой от вас, чудовища, го уби!
Пичът има криптовалута. Тайна валута.
Нали... това е концепция. Къде да поставим крипто?
На склад ли? Това шибана крипто банка ли е?
Още не знам. - Добре ли си, приятел?
В момента сякаш падам в тъмна дупка. - Ела тук, ела тук...
Трябва да седнеш, седни. - Седни, не стой там.
Трябва да излезеш от това състояние.
Сега гледай тук...
Пет, четири, три, две, едно.
Какво става, момчета? Добре.
Така... нужно ти е студено хранилище,
така че да не може да бъде криптирано от други хора.
Правилно... - И наградата "Бонър"...
за най-лоша работа по представяне на фактите
отива при... - Знам кой е късметлията.
Джак!
Ура, Джак!
Благодаря, майната ви.
Трябва да го използваш, Джак.
Той е добър спортист... И не на последно място
наградата за най-добро представяне отива при...
Линдзи!
Боже мой!
Искам да благодаря на всички и бла-бла-бла, това е невероятно.
Боже, никой не се съмняваше,
че ще избереш Линдз за наградата.
За какво говориш? Линдз бе страхотна.
Благодаря. - О, не, тя е невероятна.
Но и Бека...
Но... Даниел познава Линдз от гимназията, така че...
Тя чудесно изигра ролята си. - Мисля, че бе малко превзето.
Чакай, гимназията? - Да.
Даниел и Линдз са ходили заедно в гимназията.
Те преди, знаете, някога...
Кат. - Както и да е.
Те преди какво?
Не, нищо, просто бяхме заедно в гимназията.
Нищо интересно. Ти го знаеше.
Аз не го знаех. Не го знаех, Дан.
О... да, добре...
Дан?
Дан...
Дан, о...
Ти си Дан. - Да, брато.
Може ли да поговорим някъде насаме, моля?
Да, да, да...
Някой да иска да му долея? - О, да.
Мили, викали му Големия Чеп Дан,
защото му бил огромен.
О, брат Дан е опаковал голям салам, а?
Той и се вижда, да. - Джак трудно го приема...
защото той... - Защото няма голям салам ли?
Не, той има някакъв... - Това Големия Чеп Дан ли е?
Може ли просто...
Да или не, отговори ми. Това Големия Чеп Дан ли е?
Да.
Да, така е. - Добре.
Добре. Няма да си спомням,
как ми се нахвърли за това, че съм те излъгал за виното.
Аз... но вече си спомни...
току-що, така че...
Това е справедливо...
така че няма да го направя.
И няма да полудея сега,
когато срещнах Дан. - Джак, скъпи, бе преди 100 години
и е страхотно, че няма да се побъркаш от това,
защото тогава бях друг човек и беше друго време.
Да, да, добре. - Това е добре.
Така че просто ще... просто ще го натикам дълбоко...
дълбоко... в съзнанието си. - Добре.
И ще си поговорим отново, когато се приберем у дома, става ли?
Добре, добре. - Отлично.
Много съжалявам.
Благодаря, Кат. Ти нямаш вина.
Пич, ако от това ще ти олекне да знаеш, че ние с Бека
се чукахме преди два месеца, но на Кер не й пука.
Всъщност не го знаех...
но не ме интересува.
И между другото след слуховете за големия салам на Даниел
и аз сигурно ще правя секс с него. Нали не си против, Кер?
Наистина не ми пука. - И аз няма да съдя никого тук.
Това е прекрасна новина, брато.
Искам да кажа, че в края на краищата е само секс, нали?
Да, чукал съм жена ти... но съм чукал и Бека.
Изглежда, че ще чукам и Кери...
и това е страхотно.
Но това, което имаш ти, брато,
е по-дълбоко от простото проникване.
Ти имаш живот.
Мисля, че за мен е голяма чест да имам нещо общо с мъж като теб.
Виж... Линдзи ме научи на много за секса,
но и аз й показах куп готини неща.
И сега ти се наслаждаваш на плодовете от нашата връзка...
Благодаря. И пак заповядай.
Пак ли да заповядам? - Да, очевидно е,
че имаме различен опит, защото имаме различни тела.
Ти си по-нисък от мен. - Искаш да кажеш, че ми е по-малък?
Да, поне с пет сантиметра... - Какво, по дяволите, значи това?
Джак? - Всичко е наред, бро.
По-малък ли ми е? Защото съм по-нисък?
Искаш ли... - Благодаря, Кер, сега не е моментът.
Не ме докосвай, човече! - Джак!
О, съжалявам, добре ли си? - Дай ми това!
Вземете му члена! Хвани го!
Тайм аут!
Моля те, предавам се. Предавам се, предавам се!
Жаждата ми за кръв още не е утолена.
Да, да... момчета, това става "трудно" за гледане.
Имам проблеми с кръста. - Аз също, човече.
И победителят от най-странният бой в историята... е Джак!
О, Боже.
Линдзи? - Дан?
Махай се оттук, по дяволите, веднага!
Качи се горе, лягай си. Помисли за поведението си.
По дяволите. Ще се видим сутринта.
И благодаря за чудесната работа тази вечер, благодаря.
Ще се видим горе, Дан. - Получи се отлична история.
Този човек е най-добрият. - Беше впечатляващо шоу.
Той е най-добрият, човече.
Защо си тъжна? - Защото...
Джак тъкмо бе започнал да се справя с агресията.
Разбираш ли?
Но той спечели боя.
Боже мой. Той наистина ще отиде в затвора.
Защо? - Защото...
нападна Дан и сега Дан...
ще повдигне обвинение. - О, не, няма да го направи.
Даниел е подписал много бумаги за конфиденциалност...
и получава процент-задник
за подобен род ексцесии. - О, какво е процент-задник?
Даниел и Бека получават допълнителни десет бона всеки път,
когато съпругът ми или гост се държат като задници.
А това се случва често.
Той ще получи твърде много пари и няма да се опита...
Ясно.
Трябва да напиша...
на моето момиче. Моето мило момиче Джиджи.
Джиджи? - Да, тя е моето решение за всичко.
Джиджи е твоето решение? - Тя е вещица.
Отлична вещица.
Аз трябва да си лягам.
Лека нощ.
Господи, мразя те.
Много добре. Гадно ми е.
Изглежда, че това дори ти харесва.
Ела да те занеса в леглото. Ставай.
Ох, защо ме ритна? - На нея това й харесва.
Защо си на пода? - Аз... предполагам...
че не исках да ви събудя? Аз не...
Слушай, Дан. - Да, бро?
Съжалявам за снощи, човече. - Няма обиди, бро, и ти извинявай.
Стопанката на къщата ви моли да се явите
в благодатната градина за лечебна какаова церемония в 10:00.
Защо тя е в нашето легло? - Не знам, Джак, защо?
И нея ли искаш да набиеш? - Не, аз не...
Мамка му!
Как тези хора живеят така? Това е...
Джак... - Какво, по дяволите, стана снощи?
Джак, порасни, по дяволите. Можеше пак да влезеш в затвора.
Не съм влизал... - Отивам да пия кафе.
Здравей. - Добро утро.
Добро утро. - Слушай, аз...
искам да говоря с теб за снощи.
Наистина съжалявам и просто...
не знам, имам чувството, че беше така...
Можеше да се избегне.
Да, да, определено можех
да говоря с Джак по-рано. - Или да не разказваш на мен.
Вярно.
Има еспресо, ако искаш кафе.
Добре.
Какво, по дяволите?
О, по дяволите!
Ти трябва да си Линдз.
Чувала съм за теб.
Извинявай, ние... познаваме ли се?
Аз съм Джиджи, шаманът на Катрин.
Наистина очаквам с нетърпение...
да се полекуваме с теб днес.
Марс... е богът на войната.
Скорпионът е знак на личността.
Ти си във война със себе си.
Но...
заедно можем да го поправим. Днес.
Ще се видим в градината.
За мен е невероятна чест да седя
с всички вас възглавявайки...
тази какаова церемония.
Моля, възползвайте се от момента, за да благодарите на себе си...
Благодаря. - И си благодарете един на друг
за прекараното време заедно. - Благодаря.
Опитваме се да се свържем
на по-дълбоко ниво, на човешко ниво,
за да можем да се видим един друг.
Ние вече създадохме нашето свещено пространство.
Всеки от нас има лични купички с какао.
Отпийте от какаото представяйки си, че то ще реши проблемите ви.
Този свят е толкова лудо място.
Така... забързано,
пълно с... его... изъм.
Ние прекарваме цялото си време в ненужни спомени за миналото,
опитвайки се да стигнем до някакво място на надежда,
да изкачим този хълм до местоназначението.
А след това се събуждаме сутринта...
и излизаме навън.
Поемаме дълбоко дъх или просто... се напушваме...
когато всъщност искаме да крещим с пълна сила:
"Ей... какво става?"
Представете си колко ще е чудесно,
ако сега се обърнете към партньора си
и кажете...
"Знаеш ли какво наистина искам?
И тогава те ще ви погледнат и ще разберат вашето искрено желание,
защото се намираме на безопасно място.
И тогава може да им кажете без страх:
"Искам... много ми се иска...",
Само вие знаете какво искате. Те знаят.
И двамата искате да сте...
приятели.
Вероятно да сте любовници...
но със сигурност искате да бъдете чути.
Да, да...
Моля, отпийте още една глътка от какаото.
Моля, повтаряйте след мен.
Обичам те, съжалявам. Моля те, прости ми.
Обичам те, съжалявам. Моля те прости ми.
Обичам те, съжалявам. Моля те, прости ми.
Обичам те, съжалявам.
Моля те, прости ми. - Отново!
Обичам те, съжалявам.
Моля те прости ми. - Отново!
Обичам те, съжалявам. Моля те, прости ми.
Благодаря.
След като приключихме с какаовата церемония,
бих искала да се присъедините и да танцувате с мен.
Да.
Помислете за сърцето си.
Какво е чувството, давате или вземате?
Много ли давате? Не се срамувайте.
Изяснете си какво е любовта за вас.
Не може да сгрешите, всичко е правилно.
Ние не танцуваме, любовта ни движи.
Невероятно. Всички имате такава енергия.
Бъдете добронамерени. Това е, което искам да видя.
Усещате ли това? Толкова съм завладяна
от вихъра на любовта.
Така... да продължим. Пред къщата има какво...
Пино. - Пино кое?
Ноар. - Добре, много добре.
А какво има зад къщата? - Шираз.
Много близо, но всъщност е Сира. Знаеш ли къде е майтапът?
То е едно и също. - Какво?
Австралийците казват Сира, но французите не харесват
австралийците и им викат: Не може да го наричате Сира.
А как да го наричаме? - Наричайте го както искате,
само не и Сира! - Добре, ще... го наречем Шираз.
Същото и с "Sauvi B" и "Saint Cyr".
Маркетингов трик, разбираш ли? - Да...
О, човече. - Страхотен си, пич.
Мерси, човече. - Не, наистина...
Нямам търпение да те опозная по-добре.
Кога ще го направим?
Знаеш ли, когато Кат и Линдзи заработят заедно,
ние може да се помотаем. - Да работят заедно?
Да, забрави ли? На обяд ти каза, че ще ги финансираш.
О, Боже, толкова неща се случиха този уикенд.
Знам. - Каква е фирмата?
Някакво еко облекло. - О, това е доста добра идея.
Мога ли да ти пусна бомбата на истината?
Взривявай.
Не позволявайте на Линдз... да се свързва с Кат.
И ти самия... не се забърквай с Кат.
Защо?
Кат е моя съпруга
и моят "raison d'etre",
моята светлина и моя път напред,
и всичко, но ако някога чуе, че съм казал това
ще го отрека и ще кажа, че си бил пиян и си измисляш.
За Кат може да се каже... че колекционира опит.
Освен това обича да се чувства
като покровителка на изкуството.
Като де Медичи в Италия през Ренесанса,
но в това е проблемът, нали?
Тя държи в ръцете си този опит и ако се опиташ
да й го отнемеш ще закрещи: "Не... това е мое!"
но забравя, че има и други хора,
които преживяват този опит с нея
и те неизбежно се озовават на...
сметището на нейната колекция.
Не искам това да се случи на теб и на Линдз.
Искам да кажа, просто... ще ти обясня и ти сам ще разбереш.
Миналата година финансирах три театрални компании в Астория,
една ферма за алпака в Аржентина...
две академии по конен спорт в Атланта и Остин,
и това... беше само защото й харесваше как звучат гласните.
Нарича се асонанс. - Наистина ли?
По дяволите, има дума за всичко.
Ето за това ти говоря.
Кат не изкарва нещата докрай.
Всички тези проекти, които току-що споменах...
познай къде са?
Не знам.
Просто ги няма. Провалиха се, защото Кат
се отегчи от тях.
Да.
Кат мисли, че ми липсва състрадание...
но тя мисли така само, защото правя много пари.
Това, че правя много пари не означава,
че ми липсва състрадание, нали?
Нали, Джак? Искам да кажеш "правилно".
Да, правилно е, да.
Най-големият ми страх е...
че Кат е с мен само, защото правя много пари.
Приличам ли на някой, в който няма капка състрадание?
Не, мисля, че имаш дори прекалено.
Благодаря. Благодаря, да.
Така е. - Мога ли... и аз да ти кажа нещо?
Надявам се да го направиш.
Страхувам се, че Линдзи ще ме напусне,
защото не изкарвам много пари.
Това е като ин към моя ян. - Тя иска да те попитам за работа.
Търсиш си работа ли? - Не знам, зависи какво ще правя.
А какво искаш да правиш?
Не знам какво искам да правя.
Тогава защо реши, че ще имам работа за теб, мой човек?
Разбираш ли?
Моят съвет... Джак, е...
просто... разбери какво искаш да правиш...
и тръгни към него.
Вече не сме някакви глупачки.
Не сме глупави хора. Толкова сме сериозни.
Даниел, извинявай, но... пръстите ти са като червеи
и искам да си взема кратка почивка.
Имам чувството, че се заравям в кал.
Абсолютно. - Благодаря, Бека.
Уф, Линдз...
Не искам да съм сериозна, но...
искам да обсъдим нашия проект. - Да.
Да, местно и екологично.
Местно и екологично, това е ясно,
но аз мисля за текстури и шарки.
И... хореография,
и ритми, емоции и мисли.
Е, тревата е надценена. - Напълно.
Няма място за спор. - Нещо силно.
Да, силно като...
дървета... Можем ли да ги шием от кора?
Не знам дали съм виждал такова нещо преди.
Прав си, да, не, това е... това е ужасна идея.
От гъбите е. Май изядох твърде много гъби.
Твърде много гъби? - Твърде много.
Чакай, какво? - Твърде много.
Трябваше да приемаме микродози. - Микродози?
Това е когато приемаш малко гъби за продължителен период
и затова не се надрусваш много,
а се чувстваш като... просветен.
Значи приемахме микродози от гъби?
Да. - Кога?
Още... от вечерята в петък.
И така през целия уикенд?
А, не... не, не през целия уикенд.
Само в петък ли? - Бяха... в купичките за боб мунг,
а след това... в "Блъди Мери" и барбекюто.
А днес? - А днес в какаото.
Значи през целия уикенд.
Линдз...
Как смееш? Как смееш да товариш
ума ми с времето?
Какво въобще... Времето е лудост.
Боже мой. - Не осъзнах, че уикенда свършва.
Ние сме на наркотици? - О, чувствам се зле, да.
Ние сме на наркотици. - О, Господи, не.
Колко неприятен момент. - О, не, не, не...
Да го погледнем от друга страна.
Не, Джак каза, че не трябва да вземаме дрога.
Джак не може да взема дрога.
Не ми се вижда много разстроен.
Не, не, реално не може да взема,
защото го тестват за наркотици.
Да.
Какъв обрат. Не, не... не се тревожи за това,
Джиджи има човек, който... всичко ще оправи.
Ние ще се погрижим. - О, Боже мой, не,
но той има един човек Дъг, който го контролира.
Нещо като надзирател.
Той следи да няма проблеми. - Той...
Дъг е без значение в тази история.
Дори не мога... не мога да ти кажа
колко много не трябва да се тревожиш за Дъг.
Просто имам лошо предчувствие. - Не, не, не...
Ние сме над това...
всъщност правехме аяуаска с Илон и Граймс
точно преди да имат бебето,
X АЕ A-Xii... - Мисля, че... трябва да тръгвам.
Джаки. - Боже мой.
Добре. - Да, Дъг въобще не е проблем.
Добре ли се чувстваш?
Да, не, аз просто... Аз съм...
Сякаш съм дехидратиран или... нещо такова.
Честно казано цял ден се чувствах отпаднал.
Днес беше... да, беше емоционален ден.
Това е... това е меко казано, да.
Аз... - Значи...
Кажи... - Не, какво щеше да кажеш?
Говори. - Не, какво щеше да кажеш?
Сигурна ли си? - Да, говори ти.
Да, добре... знаеш ли,
мотаех се с Мат край басейна и си... говорехме.
Боже, за работа ли? - Да, но по... заобиколен начин.
Джак, това е невероятно.
Ти ще работиш с Мат, а аз с Кат.
Това е... Това е наистина вълнуващо.
Сякаш наистина може да се случи.
Това... може да е нашият живот.
Нали?
Виж, това... обаче не е наистина.
Джак, всичко е сериозно.
Сега показваш своя страх.
Както когато се отказваш от промени,
защото се боиш да направиш крачка напред.
Не знам за какво говориш в момента.
Просто... искам поне веднъж
да го направя самостоятелно. - Да вземеш пари от непознат
не е самостоятелност. - Тя не е непозната.
Малко съм обидена, че мислиш, че вземам пари.
Тя инвестира в мен. Тя вярва в мен.
Може да вземеш пример от Кат
и да ми кажеш: Линдзи, наистина си талантлива.
Ще те поддържам във всичко. Мисля, че го заслужаваш.
Това ще е от полза и за двама ни.
Не... ами добре. Добре.
Линдзи? - Всичко е наред.
Линдзи... Линдзи, обичам те, но ние не ги познаваме.
И ти не знаеш как да управляваш бизнес,
така че да правим бизнес с тях ми се струва лоша идея.
Ти не си... физически, умствено и емоционално
способна да управляваш бизнес.
И аз не съм, така че като взема пари от някого...
Ей, Джак?
Моля те, спри.
Вечерята е почти готова.
Голямо благодаря. - Страхотно.
Хора, добре ли сте? Изглеждаш страхотно.
Благодаря, ще се видим на вечеря.
Не, знаеш ли кое реално е прецакано? Знаеш ли колко платих
на Дан тази година? Примерно 250 000 долара.
И това е върху заплатата му? - Отделно от заплатата.
Милтън помоли всички да се срещнем
в хамбара за финала на уикенда.
Но, ей... ей, ей!
Първо искам бързо да изразя
своята дълбока и искрена признателност
на всеки един от вас, затова как се открихте...
Бла-бла-бла-бла... - Един към друг.
Да станем шантави!
Майната му, да се веселим, Кари. - Хайде, веселие.
Всички да си сложат шибаните слушалки!
Защо изглеждаш толкова отегчена? - Не ми е скучно, просто...
Пий. - Не мога да пия шампанско сега.
Изпий чаша шампанско. - Не искам в момента.
Само една за най-хубавата ни вечер.
Извинявай, но съм бясна на Джак.
Ако не вземеш чаша шампанско направо ще се самоубия.
Кълна се в Бог, че ще скоча
от прозореца като Kool-Aid Man.
Ще изям цяла кутия прах Тайд.
Ще изпия цяла бутилка белина. Даниел, донеси белина!
Ще я изпия. - Ще изпия само една глътка.
Добро момиче.
Това е, бейби!
Да покажем на тези копелета как се танцува!
Здравей. - Здравей.
Мога ли да взема вода? - Да.
Махни тези слушалки.
Мога ли да взема вода? - Да.
Ето. - Леле, ти направо летиш.
Мисля, че вече ви е хванало.
Да. - Искаха да разделих хапчетата на две,
но бяха много твърди и ги сложихме цели.
Какво? - Хапчетата.
В шампанското. - Да, действат двойно.
О, мамка му. - Добре.
Здравей. - Здравей.
Това е нереално.
Може ли да поговорим... Може ли за секунда?
Да, нека... нека се свържем.
Толкова си мека. - Благодаря.
Кожата ти е толкова мека. Не се докосваме достатъчно.
Преди се докосвахме повече. - И аз те обичам.
Обичам те толкова много. - Обичам те.
Чувствам се невероятно... В момента, да, Линдзи.
Чуй ме. Това е защото сме на хапчета.
Какво? - Били са в шампанското.
И цял ден бяхме на гъби. - Какво?
Да, били са в какаото. - В шоколада?
И в още няколко неща.
Добре, добре, добре. - Просто дишай.
Аз не трябва да се дрогирам. - Мисля, че вече е малко късно.
Тези хора ни упоиха? Майната ви, шибани копелета!
Джак, трябва да се успокоиш.
Трябва да дишаш. Виждам дракона да идва.
Искам да останеш с мен и да ме гледаш в очите.
Казах й, че не трябва да приемаш.
Аз не мога да се дрогирам. - Но всичко е наред,
защото Кат има човек. Всъщност не Кат, а Джиджи.
Нещо свързано с Илон. - С Илон ли?
Всичко е наред, той има подкаст... - За какво въобще говориш?
Не, чуй ме, аз просто... Тези хора го правят...
като вземат малки дози... Виж, искам да се успокоиш...
Не мога да се успокои, Линдзи. Аз съм взел дрога!
Добре, моля те... спри да крещиш. Правиш сцена.
Извинявай, че правя сцена пред тази шибани хора,
които се опитват да съсипят живота ни,
и които познаваш от едва десет дни!
Тези хора... тези хора... Джак, чуваш ли се въобще?
Ти просто повтаряш едно и също отново и отново, и отново...
Продължаваш да говориш тъпи глупости!
И продължаваш да си такъв...
скапана версия на себе си...
А аз все чакам да се промениш, но ти не се променяш, а аз просто...
Разбирам, че си паднал, но имам нужда от теб.
Искам предния Джак да се върне. И знам, че ме обвиняваш...
Не те обвинявам... - Слушай ме.
Разбирам, че си ядосан, но имам нужда от теб предният,
защото тя вярва в мен. - Кат ли вярва в теб?
Аз не вярвам в теб, но Кат вярва в теб?
И сме тук, защото Кат вярва в теб? - Да, Джак.
Защо иначе щяхме да сме тук?
Защото са шибано богати, Линдзи.
Това е. Подсвирнаха ни...
и ние дотичахме. А твоята приятелка Кат...
ти искаш да си на нейното място. Тя е гадна, по дяволите.
Тя е злобна и манипулативна, и е агресивна, а тези хора...
не са ти приятели. За тях ние сме забавление.
Те смятат начина ни на живот за смешен.
Мислят, че се обличам смешно.
Аз разбирам, че не мога да ти дам живота, който искаш
и съжалявам, но...
това не сме ние.
Ние никога няма да имаме такъв живот.
Тогава може би вече не искам живота ни.
Не, не, не. Какво означава това?
Не знам.
Аз те обичам. Тези хора не те обичат.
Аз те обичам. - Джак.
Погледни ме, обичам те. - Чувам те...
но ти току-що ми крещеше...
и затова се махам оттук.
Линдзи.
Това беше яко, бро. - Майната ти, Кери.
Справедливо е.
Боже мой. Боже мой.
Толкова съжалявам, срам ме е. Джак просто...
Линдз, Линдзи... - Той такива ги наговори.
Аз... честно казано, хареса ми. Обожавам го.
Какво? - Досега никой нямаше топки
да ми говориш така.
Разбира се, толкова им плащаме.
Дори Мат се ужасява от мен, но на мен това ми харесва.
Но също така ме и натъжава.
Но като че ли не съм единствената,
която е тъжна и се прееба, разбираш ли?
Например, аз... да, аз съм алкохоличка.
Съпругът ми е работохолик.
Съпругът ти не е уверен в себе си. На теб ти липсва ти цел.
Както и на мен...
затова съм алкохоличка. Какво друго да правя?
Не. - Ние сме като клоунски фургон
на път за концерт на Крис Гейнс.
Не. - Виж ни.
Не, не!
Аз просто... исках да се превърна
в някой друг дори само за една минута.
Разбираш ли какво искам да кажа? - И как ти се получи?
Съпругът ми направи сцена и ми крещя.
Видях... хареса ми.
Не, не защото ти крещя. Сигурно е било наистина неудобно.
Да. - Господи.
Беше.
Аз...
опитвам се да работя върху емпатията си.
Получава ли ми се?
Извинявай, ако си си помислила, че аз имам някакви отговори...
по някакъв начин за липсващата част в сърцето ти.
В мен има само едни недостатъци. Това е някаква безсмислица,
защото имам всичко,
което някога съм искала, но не съм щастлива.
Имам страстен съпруг и две прекрасни деца.
Имам...
12 имота.
Парите не решават проблемите ти, скъпа.
Просто ги прави по-красиви.
О, супер.
Трябва ли да напиша книга? Или да стана поетеса?
Хайде да строшим китарата на Джон Майер...
Това китарата на Джон Майер ли е?
Да, това е китарата на Джон Майер.
Остави я тук и явно не я искаше.
Боже мой!
Спри! Спри!
Какво, по дяволите, правиш?
Живея.
Остави ме да живея, става ли?
Искаш ли да се обадя на Милтън да ни донесе леки закуски?
Забавлението продължава. Милтън!
Аз ще си лягам. - Бай.
Милтън!
Прости ми.
Наистина... много, много съжалявам.
Джак, спри.
Аз наистина съм...
нещастна.
Знам и наистина...
много, много съжалявам.
Не си виновен ти.
Никой не е виновен.
Тези хора ужасно ме плашат.
Не искам да съм тези хора.
Обичам те.
Съжалявам.
Моля те, прости ми.
Много си загубена.
Отпийте от какаото.
Даниел! - Боже, да се махаме оттук, моля те.
Да, да. Събирай си парцалите.
Все още няма мрежа.
Ще се справим с това.
Превод и субтитри Ivon
Знаете ли какво? Ще ви дам още по един кашон, момчета.
Благодаря. - Просто защото чувствам,
че се свързваме на ниво вино. Защото аз виждам
човешката винена аура. - Каква е моята аура?
На радост... радост, която обикновено предизвиква в мен "viognier".
Нали ме разбирате? - Да, Кери е много ефервесцентен.
Ефервесцентно е доста силна дума за "viognier".
Знаете го, нали? Но това е... просто така
между нас, любителите на вино.