НОВАТА ЕРА НА МРАКА.
ЧОВЕЧЕСТВОТО СЕ ОПИТВА ДА ИЗБЕГНЕ ЕКОЛОГИЧНА КАТАСТРОФА,
ИНВЕСТИРАЙКИ В ГЕНЕТИКАТА,
НО СЕ ПРОВАЛИ.
СЪЗДАДЕНИТЕ ВИРУСИ И ОРГАНИЗМИ ИЗТЕКЛИ В ПРИРОДАТА.
РАСТЕНИЯ, ЖИВОТНИ И ГОЛЯМА ЧАСТ ОТ НАСЕЛЕНИЕТО СА УНИЩОЖЕНИ.
ОЛИГАРХИЯТА ЖИВЕЕ В ПРОЦЪФТЯВАЩИ ГРАДОВЕ "ЦИТАДЕЛИ",
ДОКАТО ОСТАНАЛОТО НАСЕЛЕНИЕ СЕ БОРИ ЗА ОЦЕЛЯВАНЕ.
ХРАНАТА ЗАВИСИ ОТ СЕМЕНА, КОИТО СЕ ТЪРГУВАТ В "ЦИТАДЕЛИ",
В ТЯХ ОБАЧЕ Е ЗАКОДИРАНА САМО ЕДНА РЕКОЛТА.
В Е С П Ъ Р
Горещо е.
За къде си се разбързала?
Отивам в старата лаборатория.
Мразя това място.
Внимавай.
Виж какво намерих.
Достатъчно Веспър, батерията ми е слаба.
Никой не те е карал да идваш.
Трябваше да останеш да се зареждаш.
Губиш ни времето с тези експерименти.
Не се тревожи.
Няма да боли.
Благодаря ти.
Стой тук.
Един поклонник. Хайде.
Мисля, че е жена. - Остави я.
Някой ден искам да последвам един, за да знам къде носят този боклук.
Недей. Просто се скитат, докато умрат.
Откъде знаеш, че нямат дом? - Всички го знаят.
Откъде може някой да знае за тях?
Веспър, тя няма да се върне.
Има ли някой там с теб?
Мисля, че ги няма.
Не чувам нищо.
Веспър, резервоара!
Мощността!
Вземи резервното захранване от хладилника.
Извадих го…
Трябваше ми място за клетъчните култури.
Ще ида при Джонас.
Кой е отговорен?
Аз… Но те не…
"Каната" е била твоя отговорност.
Сега избави горкото създание от мъките му.
Не е човек. Няма да усети нищо.
Лабораторно дело е.
"Каната" май ти е струвала доста. Каква загуба.
Какво те води тук, Веспър? - Знаеш.
Как бих могъл? Затворена си в онази барака с брат ми.
Някой саботира генератора ни. - Това ли е?
Какъв свят.
Всичките ни бактерии са изчезнали. Нямаме енергия.
Знаеш, благотворителността ни е чужда.
Не моля за благотворителност.
Повярвай ми, правим всичко по силите си.
Семейството трябва да се подкрепя, за да оцелее,
особено когато "Цитаделата", вдига цената на семената.
За щастие имаме това, което искат.
Кльощьо!
Виж кой дойде да ни види.
Кръвта ти няма да е вечно млада.
Жалко е да прахосваш всичко за подобни спешни случаи.
Тъй като живееш сама, имаш късмет, че не се случило нещо по-лошо.
Поклонници, скитници, бандити…
Чукат на вратата ти.
И всичко може да завърши трагично.
Тук ще е по-безопасно за теб.
Ами баща ми? - Бихме се погрижили за него.
Не е виновен, че майка ти я няма.
Тук ще ви е по-добре,
особено през зимата.
Много ми напомняш на майка си.
Надявам се, че не се страхуваш от мен?
Няма да бъда следващия ти разплодник.
От устата ти звучи като мръсна дума.
Мислиш се за по-добра от всички ни? - Имам умения.
Сама се научих.
И един ден ще се измъкна.
Но ти…
Ще си още тук,
смучейки кръвта на децата, за да я търгуваш за семена.
Толкова си амбициозна.
Знаеш ли, приличаме си с теб.
Защото няма да позволим на този свят да ни смаже, нали?
Но не мислиш, че можеш да промениш реда на нещата?
Възползвайки се от всяка възможност, която ти се отвори.
Мога ли да си взема вече бактерия?
Ще трябва да се върнеш след два дни.
Първо трябва да продам кръвта ти на "Цитаделата".
Знаеш, че тате няма да оцелее без енергия.
Иска ми се да имам излишни.
Не!
Не! Не!
Не!
Вече няма да ми се сърдиш, щом видиш какво имам.
Какво е това? Откъде ги взе?
Джонас ми даде. - За какво?
Какво направи, за да ги получиш? - Нищо.
Просто ги взех. - Върни ги, преди да е забелязал.
Не.
Мои са и ще ги разгадая.
Ще ги направя плодовити. - Знаеш, че е невъзможно.
Направя ли го, "Цитаделата" ще ме вземе работа.
Никога няма да те вземат.
Страх те е да не си тръгна като мама!
Веспър…
Не знаеш цената на мечтите.
Млъкни!
Мястото ти е тук. - Млъкни!
Снощи видях планер.
Може би се е разбил.
Ами, ако беше на нейно място? - Върни я, където я намери.
Не е наша грижа.
Може да ни помогне. - Едва ли…
Мислиш, че ще ни заведе до "Цитаделата".
Тези хора нямат добри намерения.
Каква полза има да те заведе?
Може би…
Ще спечелят лабораториите. - Нищо подобно.
Искаш да ни взривиш ли? - Да я оставя да умре ли?
Да.
Къде е мъжа, с когото бях?
Беше сама.
Трябва да го намеря.
Може да е пострадал, разбихме се. Би ли ме завела, където ме намери?
Няма да стигнеш толкова далеч.
Можеш ли да ми помогнеш?
Можеш ли да идеш?
Можеш ли да го потърсиш?
Не сме ти слуги.
Разбира се. Моля, простете обноските ми.
Мъжът е баща ми и се тревожа за него.
Помощта ви няма да остане невъзнаградена.
Вече помогнахме. Обадихте ли се на "Цитаделата"?
Идват ли? - Не знам.
Паднах от планера, преди да се разбие.
Пап. - Не!
Не можеш да ме спреш. - Прави каквото щеш, после не ми реви.
Аз съм Камелия.
Веспър.
Няма да съжаляваш, ако ни помогнеш. Имаш думата ми.
Ще излезем призори.
През нощта е опасно. - Благодаря ти.
Избрах ти най-сочните.
Благодаря ти.
Кой живее с теб?
Само… аз и Пап.
Дронът… с характер.
Използвам го, за да комуникирам с баща ми.
Какво му се е случило?
Пострада в служба в…
Армията на "Цитаделата".
Всичко, което му дадоха, бе този стар дрон за скрап.
Ако ви заведем в "Цитаделата", сигурна съм, че ще му помогнат.
Наистина ли? Ти…
Можеш ли да го направиш?
Баща ми е много влиятелен човек.
Чуваш ли Пап?
Пап?
Пап, Пап, Пап!
Пап, спри!
Пап, не. Пап!
Пап! Пап!
Не, спри. Стига! Пап!
Спри, Пап.
Спри, Пап. Моля те. Спри!
Моля те, спри. - Дръж го.
Заспа.
Какво ти направи? - Не знам.
Всички ли в "Цитаделата" го умеят? - Не мисля.
За щастие тя беше с нас.
Събуди се.
Веспър?
Очаквах да открия поклонници.
Този човек има нужда от помощ.
Радвам се да те видя, Дариус. - Джонас.
Виждам, че си си върнал енергията.
Намерих резервно захранване.
Голям късмет.
Не сме се изплатили за кръвта ти.
Трябва да ни посетиш.
Доведи ми…
Защо от "Цитаделата" не те търсят?
Камел…
Дръпни завесите…
Легни до мен.
Винаги съм се чудил…
Какво правите с кръвта на децата ми?
Използвате я, за да направите вашата по-специална?
Помогне.
Моля.
Страдаш ли?
Вече знаеш какво е чувството. - Не!
Не! Не!
Не!
Не! Пусни го!
Не.
Разглобете го.
Запазете, каквото си струва.
Какво те тревожи?
Важен ли беше за теб?
Имало е още някой.
Как го откри?
Търсихме храна.
И просто… се натъкнахте на него?
Защо не смееш да ме погледнеш? - Защото се страхува от теб!
Да тръгваме, Веспър.
Не.
Няма да си тръгваш просто така.
Първо ще помогнеш с разчистването.
Казваме й, че не сме намерили нищо. - Не мога да я лъжа вечно.
Джонас я търси.
Би било опасно, ако тя направи нещо прибързано.
Трябва да информираме "Цитаделата". - Само Джонас има трансивър.
Е, и? Сякаш никога не си се промъквала във фермата му?
Откри ли го?
Нищо не открихме.
Но как…
Планерът не може да се е разбил далеч.
Районът е…
Доста голям.
Утре ще огледаме. - Трябва да информираме "Цитаделата".
Съседът ни има трансивър.
Сутринта ще идем.
Да.
Добре.
Така ще направим.
Кракът ти.
Почти не куцаш. Мога ли да погледна?
Ти ли го създаде?
Създадох го за него.
Да помогне на рани му, но…
Оздравителният процес е бавен.
Не знаех, че хората тук са наясно със синтетичната биология.
Паразитите също имат мозък.
Това е нищо.
Ела с мен. - Веспър, опасно е.
Трябва да види работата ми, щом ще ни води в "Цитаделата".
Да тръгваме.
Малките… винаги ме поздравяват.
Тя те харесва.
Първият, който създадох.
Муси се, защото не съм идвала от няколко дни.
Не изглежда много добре, но…
Има характер.
Като Пап.
Ела.
Тук са в безопасност, но се надявам един ден,
да си проправят път към света.
Никога не съм виждала нещо подобно.
Трябва да ги покажем на Елиас.
На кого?
На баща ми.
Ръководи отдела по синтетична биология в "Цитаделата".
Ще му хареса.
Още се уча.
Първите дори не оцеляха или се…
Избиха.
Но с всяко поколение се доближавам все по-близо.
Все още правя грешки.
Този трябваше да е син като другите.
Нещо го е променило.
Да разберем защо не си като другите.
И двамата знаем, че няма да стигна до "Цитаделата".
Но детето ти вярва. За нея е всичко.
Кога почина майка ти?
Не е починала.
Напусна ни преди година.
Последва поклонниците.
Кои са те?
Бродят на групи с воали на лицата, събират боклуци.
Никой не знае защо.
Не говорят.
Защо ги е последвала?
Пап каза, че е мечтала твърде много.
Започна да се чувства зле тук.
Тя…
Тя написа тези красиви песни.
Когато пееше, ме караше да се чувствам…
Сгушена.
Една сутрин, аз…
Отидох при нея,
помолих я да ми попее, но…
Беше загубила гласа си.
Два дни по-късно я нямаше.
Някои хора казват,
че вирус ги превръща в поклонници.
Никога не би те изоставила, ако имаше избор.
А твоята майка?
Не я познавам.
Може би така е по-добре.
Съществуват ли наистина?
Съществували са много отдавна.
Наистина ли, "Цитаделата" може да създаде всякаква форма на живот?
ЖИВОТНИ
Виждала ли си някога това?
Това е котка. Много са самоуверени.
Издават ли някакъв звук?
Да.
Разкажи ми за това? - Нарича се бухал.
Летят и правят така…
А това е? - Папагал.
Повтарят всичко, което кажеш.
Какво? - Какво?
Какво правиш? - Какво правиш?
Разбрах. - Разбрах.
Престани. - Престани.
Спри. - Спри.
Стига. Спри веднага. - Стига. Спри веднага.
Спри. - Спри.
Стига, Камелия. - Стига, Камелия.
Стига. Спри. - Стига. Спри.
Спри. Стига. - Спри. Стига.
Стига. Спри. - Стига. Спри.
Нарича се вълк. Движат се на глутници.
Обичат да вият срещу луната.
Защо "Цитаделата" не допуска хора като нас?
Ако вратите бяха отворени за всички, нямаше да има достатъчно ресурси.
Но… Вие създавате "Кани", за да ви служат.
Можем да вършим тяхната работа.
"Цитаделата" обича контрола.
"Каните" са проектирани да бъдат лоялни.
С хората няма да е толкова лесно.
Изтананикай нещо.
Той ще е ангажиран с децата. - Ще видя дали е чисто.
Влизай, Веспър.
Жироскопът му не работеше правилно.
Поправям ти го.
Какво ви води тук?
Веспър.
Защо нахлу във фермата ми?
Дойдохме да получим дължимото за кръвта ми.
Няма нужда да нахлуваш.
Последният път децата ти хвърляха камъни по мен.
Нещата бяха напрегнати.
Преди дни покълналите ни семена изчезнаха…
Кльощьо ги пазеше.
Каза, че буболечките ги отмъкнали.
Представяш ли си?
Натирих го, за да помисли.
Ако не можеш да се довериш на семейството си…
Вярваш ли, че буболечките са откраднали семената?
Задръж тук.
Ако хвана някоя буболечка да краде от запасите на семейството ми,
бих отскубнал крилцата й,
и всяко малко краче.
Ами другия пътник?
Виждала ли си нещо?
Уморих се от лъжци.
Дронът е като нов.
Знаеш, благотворителността ни е чужда.
Гладна ли си?
Можеш ли да летиш?
Какво ти направи?
Опитай още веднъж.
Не!
Не! Не!
Какво се случи?
Веспър?
Свърза ли се с "Цитаделата"?
Веспър.
Ей, успокой се. - Не!
Веспър! - Не.
Ами ако не може да се поправи? - Със сигурност може.
Ще намериш начин.
Вярвам. И после ще потърсим Елиас,
чувствам се много по-добре.
Мъртъв е.
Покажи ми.
Не, не, не!
Ти си… - Да, "Кана" съм.
Виждала съм "Кана", но…
Но не беше като теб. - Той ме създаде.
Различна съм.
Не можеш да ни вкараш в "Цитаделата".
Бягахме от "Цитаделата", когато се разбихме.
Създаването на интелигентна "Кана" е голямо престъпление.
Щяха да ме убият.
Елиас сключи сделка с друга "Цитадела" със статут като бежанец.
Никога нямаше да ни заведеш.
Почисти се. Върви!
Веспър, съжалявам.
Не съм се чувствал толкова безполезен.
Опитай да летиш.
Не можеш да останеш тук. Джонас те беляза.
Сега мисли, че му принадлежиш.
Няма да ходим никъде, тате.
Тя е "Кана".
Излъга ни.
Беше прав.
Ще я заведа при Джонас.
Може да се смели над мен.
Не бъди строга към нея. "Каните" се подчиняват на господарите си.
Тя нямаше избор.
Спри!
Вече не съществувам.
Не бива да се предаваш в труден момент.
На всички ни е трудно,
но оставаме
и си помагаме.
Ела с мен.
Седни.
Разбрах защо не е като другите.
Заразил се е с гъбички с оранжев пигмент.
Атакува ли са го и са сътворили нещо ново.
Ако едно цвете може да се промени,
значи и ти можеш.
Какво?
Мога ли да взема проба от теб?
Камелия?
Погледни тази част.
Постоянно се повтаря, но не е част от твоята ДНК.
Какво е? - Закодирано е.
Елиас не ми е казвал.
Свирех на Елиас, когато работеше, казваше, че се концентрирал по-лесно.
Знаеш лабораторията на "Цитаделата".
С тяхната технология би било лесно.
Нямаше да ти хареса в "Цитаделата".
Елиас казваше, че е като замръзнала река,
красива повърхност,
но отдолу…
Всеки се опитва да живее вечно, но живота е нещастен и самотен.
Живяла си там.
Живях за Елиас.
Забавлявах го, грижех се за него.
Той се грижеше за мен.
Дарявах го с топлина,
помогнах му да заспи…
Правих всичко, което поиска.
Камелия?
Не. Продължавай да свириш.
Тази последна нота, свири само нея.
Погледни.
Това са ДНК последователностите на растенията…
Толкова са много, че не разбирам.
Момент.
Пап!
Разгадах семената на "Цитаделата".
Мога да ги накарам да са плодовити.
Никога повече няма да гладуваме.
Значи това е бил плана му:
Да ги изтъргува за вход за друга "Цитадела".
Утре трябва да заведеш Веспър там.
Не. - Веспър. Ти…
Няма да те изоставя. - Не разбираш.
"Цитаделата" ще бъде безмилостна.
Имам нужда от нови филтри. Трябва да идем до старата лаборатория.
Няма да повярваш какво ще направя.
Какво облекчение, че най-после ви открих, г-це.
А вие сте?
Къде са ми обноските?
Казвам се Джонас.
Негов брат съм.
Ако дойдете с мен,
мога да ви помогна да се приберете.
Вече се свързахме с "Цитаделата", на път са.
Или грешите, или…
Някой не казва истината.
Само аз имам трансивър в района.
Трябва да внимавате,
на кого се доверявате.
Моето място е много…
Подходящо за дама.
По-голямо е, по-удобно.
Не мирише на смърт.
Ще тръгна с теб.
Невероятно!
На практика си човек.
На "Каната" и трябва господар. - Имам си.
Вече нямаш.
За глупак ли ме мислиш?
Веспър, престани! Спри!
Не, не, недей. - Джонас, не!
Пусни го.
Ето как завършва всичко.
Да се споразумеем.
Собственикът на Камелия е бил инженер.
Скрил е кодовете за отключване на семената в нейната ДНК.
Мога да ги накарам да са плодовити.
И двамата ще имаме храната, от която се нуждаем.
Намерих "Каната", която търсите.
Това ще промени тяхното ДНК.
Колко време ще отнеме?
Получи се.
Това мъниче може да промени целия ни живот.
Далеч от прозореца.
Веспър…
Зарежи го.
Не го вдишвайте.
Скоро ще пристигнат.
Ще се предам.
Късно е вече. Знаят, че сме ти помогнали.
С Веспър трябва да тръгнете веднага. - Не!
Няма да те оставим тук. - Не спори.
Мога да спечеля достатъчно време, за да се измъкнете.
Погледни ме.
С Камелия трябва да стигнете до южната "Цитаделата".
Търгувайте семената за безопасност. - Не. И дума да не става.
Ще им дам семената. - Не може така.
Няма да те оставя тук.
Веспър.
А какво мислиш за това?
Ще ги надхитрим.
Ще се скриеш в блатото и ще им кажа, че те няма.
Когато всичко свърши, може да се върнеш.
Работил съм за тези хора.
Знам как да говоря с тях.
Освен това…
Как могат да ме наранят повече?
Можем да скрием и теб. - Много добре.
Страхотна идея.
Обещай, че ще се грижиш за нея.
Не, не.
Не! Не!
Съжалявам. Ела.
Не! Не!
Ела тук. Съжалявам. - Не, не!
Не, не.
Винаги ще бъде с теб.
Веспър.
Каза да се върнем, когато е безопасно. Да идем до южната "Цитаделата".
Добре. - Става ли?
Хайде.
Бягай.
Не докосвай червените храсти.
Ще дойда с теб.
Ей!
Няма да спрат, докато не ме хванат.
Не. Пап каза…
Да останем заедно.
Не може просто да ме изоставиш.
Веспър, помниш ли какво каза за семената?
Как само едно може да промени всичко?
Не. - Веспър.
Не можеш да ми сториш това. Идваш с мен.
Ще останеш с мен и толкова!
Трябва да ми се подчиняваш.
Заповядвам ти да останеш с мен.
Веспър… - Ясно? Хайде.
Оставаш с мен.
Оставаш с мен, разбра ли?
Ще останеш с мен. Никъде няма да ходиш.
Не, не.
Моля те. - Веспър.
Моля те, не ме оставяй.
Моля те. - Веспър.
Моля те.
Моля те, остани с мен.
Приятни сънища.
Режисьори: КРИСТИНА БУОЗИТЕ, БРУНО САМПЕР
ПОСВЕТЕН НА НАШИТЕ МАЙКИ И БАЩИ
ВЕСПЪР
История: БРАЙЪН КЛАРК, КРИСТИНА БУОЗИТЕ
Сценаристи: БРАЙЪН КЛАРК, БРУНО САМПЕР, КРИСТИНА БУОЗИТЕ
Превод и субтитри: Слав Славов
© 2022 Translator's Heaven subs.sab.bz
Искате да правите субтитри? Заповядайте при нас: subs.sab.bz