ASEAZ-превод-ASEAZ-превод ---ASEAZ-превод-ASEAZ-
- Къщата на любовта. - A!
Бях забравила колко страхотно е тук.
Колко добре изглежда.
Къде по дяволите са цветята?
Какво?
Казах на Ейприл да купи много цветя,
но не виждам нито едно цвете. - Нищо.
И така е страхотно.
Не това имам предвид.
Какво правиш?
- Ще се скарам на Ейприл по-късно. - Не!
- Скъпа, махни тези дрехи. - Не.
Не. Първо разопаковай. Моля те.
- Първо разопаковай. - Защо?
Защото съм изискана и предпочитам спалнята пред хола, и...
Не!
Ще видиш ли дали е зареден хладилника?
- Да,ще проверява.
Ще разопаковам багажа.
Какъв е смисълът, да имаш асистент...
О, млякото е с изтекъл срок.
Страхотно.
И портокаловия сок е отворен.
Каза ли на Ейприл, че ще идваме?
Скъпа, мислех, че обсъдихме
крещенето от другия край на къщата.
Вярно. Да.
Добре. Това означава,че трябва сами да отидем и...
Няма ли храна?
Скъпа? Ехо?
Скъпа?
Да не би...
да не отговаряш защото викам
или просто не ме чуваш. - Майко мила!
Сядай на дивана.
Не се шегувам.
Добре, но защо първо не пуснеш жена ми?
Ще я пусна, когато седнеш на дивана!
Това не са преговори. Сядай. Сядай.
- Добре. - Не искам да я нараня.
Сядай.
- Сядам. - Добре,сега ти. Сядай.
Не там. Ето там.
И няма да се ебавате с мен. Ясно ли е?
- Да или не? - Можеш да говориш на мен.
Мога ли да помогна с нещо? Пари? Това ли искаш?
Да се разберем. Не искаш да нараниш никого, нали?
Не си човек който би наранил някого.
Вече знаеш какъв човек съм?
Така ли?
Не казвам това. Какво искаш? Само кажи.
Какво правиш? Хей!
- Какво правиш? - Какво правиш?
- Няма нужда да... - Опитвам се да съдействам.
- Имаме пари. - Опитвам се да съдействам.
- Никой не знае, че сме...
Ще ти вържа краката за да не мърдаш.
Няма нужда да ме връзваш. Няма да мърдам.
- Уволнил ли съм те? Това ли е? - Не всички работят за теб.
Много е стегнато.
Моля те.
Вече ми спира кръвта.
Хей! Хей! Извади си ръката от джоба.
Дайте ми телефоните си. И двамата. Сложете ги на масата. Сега!
На масата.Ти също. Телефоните.
Сложете ги на масата.
Добре.
- Само един телефон ли имаш? - Да.
Да,само този.
Така ли?
Сигурен ли си? Може би трябва да проверя.
Добре, добре.
Ето.
Добре. Сега ще проверя чантата й.
Видя ли какво направи?
- Нямаше нужда да го правиш. - Не съм. Сега ще го направя.
Как, по дяволите, се отваря това?
Как се отваря?
- Има ли някакъв трик? - Не!
Има шибана закопчалка.
Намерих я.
Добре.Очевидно...
ти искаш пари, нали?
Аз искам да ти дам пари.
Знам, че имам малко пари тук някъде.
Да, малко за спешни случаи.
Да. За спешни случаи.
Виж, ние рядко идваме тук, и ще ми трябва секунда,
да си спомня къде са тези пари
но ще ти ги донеса за да си продължиш по пътя.
Намерих часовника ти.
Ролекса.
Да. Забелязах.
Намерих и малко пари в една издълбана книга.
- Вероятно има още... - Има още.
Ако има, те ще са в кабинета,
така че ще дойдеш ли с мен там?
Бавно.
Добре ли си, скъпа?
- Тя е добре. - Да.
Добре. Отпусни се. Отиваме.
Ако мръднеш, ще те чуя.
Тя няма да мърда.
Всичко ще е наред, скъпа. Само минута.
Знам, че имаме тайно отделение тук някъде.
Хей! Не опитвай нищо.
Няма.
Опитвам се да ти дам парите.
Изглежда, че знаеш кой съм, нали?
Да не съм те обидил с нещо, сър?
Колкото по-скоро изчезна, толкова по-добре. Нали?
Хей. Хей,погледни ме. Погледни ме.
Ще ти задам един въпрос, и ти ще ми кажеш истината.
Има ли оръжие в тази къща?
Не.
Това ли е? Нещо друго?
Не.
Видя ли?
Дай ми това.
Тръгвай.
Около 5000 са.
И така, с Ролекса,
и парите от кабинета, бих казал,
че имаш доста добра сутрин, а?
Всичко друго ще е голямо за носене или лесно за проследяване.
Значи това беше.
Имаш и телефоните ни. Тук няма стационарен телефон.
Няма сателити, няма охранителни камери.
Съседите са на километри. Дори не ги познаваме.
Така че, ако питаш нас, ти никога не си бил тук.
Точно така. Влязохме и някои неща вече липсваха.
Но не достатъчно, за... полицейски доклад.
Сложи ръцете си зад гърба.
Не.
Наведи се напред и сложи ръце зад гърба!
- Недей така. Просто си върви! - Не чу ли какво казахме?
Чух. Но няма да ви оставя така,
че да правите каквото си искате веднага щом изляза през вратата.
Ти излизаш и ние забравяме, че съществуваш, край на историята.
- Така ще си осигуря преднина. - Никой не знае, че сме тук.
Не ви вярвам.
Мамка му!
Добре, и сега какво?
Просто вървете.
- Накъде? - Надясно. Натам.
И така, какъв е планът?
Планът е да си затваряш човката.
Вървете. Направо.
Tова не е точно план.
Ето, тук.
Отвори вратата. Влизайте.
Какво?
Наистина ли ще ни затвориш в сауната?
Tова ли е планът ти?
Да ни заключиш в шибаната сауна без храна и вода?
Няма да е за дълго.
Ще затисна вратата, и ще излезете,но ще отнеме време.
Само това ще свърши работа.
Не, не съм в настроение за швиц.
Няма да е включен. Влизай.
Не.
Ще трябва да напънеш
мозъка си за нещо друго .
Не искам да те нараня пред жена ти.
Добре. Скъпа?
Няма да разберете кога ще изчезна.
Съветвам ви да изчакате около час, преди да се опитате да излезете.
Знаеш ли, приятел,
не схващаш това, което ти казвам.
Никой не знае, че сме тук!
По план трябваше да представям ключова технология този уикенд,
но се измъкнах в последния момент, ясно?
Исках да я изненадам!
Преместих цели планини, заради нея!
- И после се появи ти, мамка му. - Заради нас.
- Какво? - Заради нас.
Заради нас! Да,това казвам. Заради нас!
И го направих с удоволствие, за да имаме малко време един за друг.
Ами ето, наслаждавайте се един на друг.
Ще го убия, мамка му. Просто ще го убия...
Мамка му!
Хей!
Хей! Мамка му!
Не мисля, че има пистолет.
Добре.
Мамка му!
Добре.
Бързо! Хайде, хайде.
Хей!
Хей, спрете!
Спрете! Спрете!
Мамка му.
Ще те хвана! Спри! Спри!
Спри,спри...
- Спри, стига! - Печеля! Хванах те. Просто спри.
Стига вече. На където и да тръгнеш, ще те хвана.
Просто спри.Спри.
- Или... -Не.
Спри. Стой долу. Стой долу.
Не се бъзикам.
Извикай я.
- Хванах го! - Скъпа! - Ела тук.
Скъпа!
Държа вашия пистолет.
Чия е тая камера?
Откъде да знам?
- Сигурен ли си, че наистина е камера?
Дали съм сигурен? - Да, камера е.
Кой я е сложил?
Нямам идея.
Сигурно знаеш, както и аз, че щом това нещо работи,
значи записва...
и записа е някъде там.
Нищо не можеш да направиш. Това не ти е "7-Eleven",
да отидеш отзад и да счупиш твърдия диск.
Всички са идиоти за теб, а?
Не, не всички.
- Лъжеш ме. - Не те лъжа.
Ние нямаме охранителни камери в имота си.
Така ли? Както нямахте и пистолет?
Като стана дума, искаш ли да установим някои правила за този пистолет?
- Какво искаш да кажеш? - Искам да кажа, че не знам
колко опит имаш с оръжията,
но ако ще го насочваш към някого, нека да е към мене.Става ли?
Още не съм го насочил към никого.
Знам това. Само казвам, че ние знаем, че имаш пистолет.
И няма да ходим никъде.
И за да предотвратим някакви...
просто спусни предпазителя.
Предпазителя е спуснат.
Значи, без инциденти.
Страхотно. Но въпросът стои,
какво искаш да направя?
Ситуацията е същата,момчета.
Не е същата.
Не и ако лицето ми е някъде там. Не и ако трябва... да се крия.
Мислите ли, че 5 бона са достатъчни?
Значи нужната сума вече е друга , нали?
Права ли съм?
Заедно сме в това, трябва да намерим решение.
Става въпрос за... колко и кога.
И така ... колко?
За какво? Да изчезна? Да започна нов живот? Това ми трябва.
Ами ... например ...
100 - 150 000 $.
Какво? Какво е толкова смешно?
- 150 000? - 150 000.
Мислиш ли , че ще са достатъчни?
Мисля, че ще ти трябват още.
Ако търсиш някакво качество на живот,
да,ще ти трябват.
Нещо ми подсказва, че с теб имаме
различни представи за качеството на живот.
О, определено,
но не мисля, че 150 000 ще ги уеднаквят.
Просто ще ги издухаш много бързо.
Тогава ги удвои. 300 000.
Скъпа. Къде беше когато правехме предбрачните договори?
Както и да е,
мнението ми е,
че офертата все още е ниска.
Чудесно. Тогава да... добавим една нула.
3 000 000.
- На какво се смееш?
Е, просто... звучиш нелепо.
Извинявай. Не струваш ли няколко милиарда или нещо такова?
Каквото и да се говори, че струвам, което всъщност е повече,
не означава, че просто мога да вдигна червения телефон
и да изтегля колкото пари искам.
Не става така.
Освен това, ако поискам 3 000 000 $,
не мислиш ли, че ще светнат някои червени лампи?
Което ти не искаш, нали?
Чудесно! Тогава... колко най-много можеш да изтеглиш?
Колко е максимума?
Не искаш максимума.
Искам,искам максимума! Какъв е максимума?
Всъщност аз съм единственият тук, който е бил в стая
с над 1 000 000 $ в нея.
Но, има определени ограничения за толкова пари.
Не е само сумата, но и колко тежат?
Колко можеш да носиш?
Имаш ли представа колко тежат 3 000 000 $?
Колко?
Е, не знам с точност. Но не в това е въпросът.
Помисли колко ще побере едно куфарче.
Просто ми кажи колко.
Ясно? Просто кажи колко.
Кажи цифра?
Момчета, трябва да използвам тоалетната.
Какво?
Стисках колкото мога.
И така, как ще го направим?
Хей, чакай.
Чакай.
Тази завеса остава така.
Какво? Аз... Не мога така.
- Какъв е проблема? - Уединение.
Добре... има и вариант Б,
избераш си едно ъгълче и си свършваш работата.
Избери вариант.
- Изкушаващо.
Добре.
Ясно.
Да.
И така, защо мен?
Освен очевидната причина, защо моята къща?
Колкото по -малко знаем един за друг, толкова по -добре.
Някак не ми изглежда случайно.
Изглежда си знаел, че няма охранителни камери...
и че няма да има никой.
Добро разузнаване от твоя страна.
Много по-добре.
450 000.
Да ги закръглим.
500 000.
Звучи ми по-добре.
Добре,можем да го направим. Но проблемът е...
Да, помня.
Ако имам проблем с носенето на допълнителните 50 000,
ще ги хвърля в басейна ви.
Половин милион.
Да отидем да ги вземем.
Работи.
Хей.
Стой така, че да те виждам.
- Не, хей. Аудио. Само аудио.
Всеки път, когато се обадя през компютъра,
имаме видео връзка. - Така ли?
Е, не ми пука. Не и този път.
Обаждал ли си се някога за бърза доставка на 500 000?
Да. Миналата седмица.
Добре, мога да ти набавя парите.
Обаче ще трябва малко шибан финес.
Ако се обадя на асистента си да уреди толкова пари в брой,
и не го направя лице в лице,
може да изглежда малко подозрително.
Ще стоя точно тук.
- Перфектно. - Ето тук.
И само да мигнеш по начин, който не ми хареса,
ще имаме проблем, ясно?
Така че, без да си пипаш носа.
Без кодирани думи.
Добре, Мат Хелм. Ясно.
Кой по дяволите е Мат Хелм?
Дийн Мартин?
-" Капан за глупаци. "
Не си ли го гледал?
Просто се съсредоточи върху това, което правиш.
- Добре.
- Ейприл. - Здравей! Не очаквах да те чуя.
- Как мина с цветята? - Не ми говори за цветя.
-Добре.
Имам ситуация,
с която трябва да се справим бързо и дискретно.Ясно?
Добре.
Трябват ми 500 000 $ доставени в брой, тук.
500 000 $ в брой?
Добре.
- Деби се върна. - Чакай, какво?
- Ами споразумението? - Добре, млъкни.
Жена ми е тук, така че само това мога да кажа.
Колко бързо можеш да ми ги донесеш?
Е, може би утре.
- Утре? - Да.
Не може ли днес?
Не виждам как.
Как реши, че не може да стане днес?
Вече е 15 и 30. Докато обработя документите
банката ще затвори - Добре! Мамка му. Нека да е утре.
- Утре по кое време? - Утре вечер.
Утре следобед, става ли?
- Да кажем утре следобед. - Добре. Ще е готово.
Искам 400 000 на стотачки, останалите на двайстачки.
В една чанта. Ще използваме същата куриерска фирма от последния път.
Да я остави пред вратата, става ли?
Потвърди ми на имейла утре до обяд.
Разбра ли? Покажи ми
че разбра нещо, от това което казах?
- Добре. Заемам се. - Направи го, Ейприл. Мамка му!
Деби, а?
Ти си истинска класа.
Ти не ме познаваш.
Ходи се шибай.
Без ножове.
Е, не може ли поне да си говорим?
Можете да говорите помежду си.
- Или не го правите много? - Не и под заплаха с оръжие, не.
Няма да те питаме за името
или откъде си, какво правиш за да преживяваш,
навън е слънчево, така че времето отпада.
Можем да говорим за хобита и любим цвят.
За него достатъчно съм чел.
Ти си загадка, така че защо не започнеш първа?
Любимият ми цвят е черният.
Личи си.
Каква е тази татуировка, която си махнала от крака си?
Защо не спреш да гледаш краката на жена ми,а?
Нищо.
Tатуировката е била нищо?
Беше най-грозната татуировка, която съм виждал.
Да, знам. Доста ясно го показа.
Да продължим по темата.
Как се запознахте вие двамата?
Скъпи?
Беше на вечеря за набиране на средства.
- За муковисцидоза. - Мускулна дистрофия.
Тогава бях асистент.
A.
Ясно.
Била си негов асистент.
Не, просто асистент.
Това е пътят за повечето хора.
Освен ако, не ти се усмихне късмета
или не ограбваш хората в домовете им.
Или да работиш за съпруга си.
Аз работя с него.
Аз оглавявам фондацията ни,
защото съм квалифицирана и съм работила за организации
с нестопанска цел още преди колежа.
Явно си приличате,
и сега имате много пари, с които да си играете.
С нищо не си играя.
Това не е игра, ясно?
И не е нужно да се оправдавам пред теб
но сега отговарям за изграждането на училища и болници
на четири континента... - Оправдаваш се.
и може да омаловажаваш работата ми,
но резултатите говорят сами за себе си
и можеш да поставяш под въпрос мотивите ми,
но аз поне знам какво ще правя през следващите 4-5 години.
Това не е съвсем вярно.
Ще имаш повече консултативна роля,
след като се появи бебето ни.
Нали, скъпа?
Да. Tакъв е планът.
Да не би аз или някоя от компаниите ми,
да сме ти навредили или да сме те обидили по някакъв начин?
Защото ми се струва, че ме мразиш.
Не разбирам, мамка му. Защо хората са ми толкова ядосани?
Все едно да си ядосан на шибан часовник.
Да се ядосваш на часовник, наистина зависи от теб.
Не става въпрос за часовник.
Трябва ли да се извинявам, че написах алгоритъм,
който спасява компаниите и обогатява живота на стотици служители?
- Нещо смешно ли казах? - Да.
Като говориш за обогатяването на живота на хората е смешно за мен.
Не го ли правя?
Знаеш ли, доста е елементарно.
Някаква раздута компания умира, и работните места са загубени.
Или по-малка,но по-ефективна версия на тази компания оцелява,
и някои работни места оцеляват.
Ако не друго, помагам на хората да намерят нова кариера, по -устойчива.
Ти обаче...
Ти си тук с единствената цел да се обогатиш.
Нямаш представа за какво съм тук,
или дали тези пари са само за мен.
Така или иначе, за теб е без значение.
Пари, които могат да променят живота на всеки човек.
Съмнявам се, че ще дадеш всичко на бедните.
Хей, какво е това?
- На какво ти прилича? - Това е Дзен градина.
Има такива по бюрата на хората, но малки.
Последния път, когато бях тук,
мислех да сложа ограда в стил г-н Мияги.
Помниш ли?
Да. И още не знам какво означава това.
Ограда в стил г-н Мияги.
Добре, момчета. Какво следва?
Какви простотии имаш още, които не използваш?
Добра работа.
Трябва да се сближиш с него, скъпа.
Да го спечелиш.
Какво? Какво говориш...
Не познаваме този човек.
Не знаем какво ще направи след като вземе парите.
Затова, трябва да се сближиш с него. Да направиш каквото трябва. Нали?
- Не... - Направи каквото трябва.
Не мога.
Добре.
Някой от вас има ли предпочитание?
Не разбирам, защо ни разделяш.
Ами, за мое спокойствие.
И така ... кой ще избира?
Скъпа?
- Ще избереш ли? - Не ми пука.
Защо не вземеш тази?
И без това едва ли ще спим.
И не забравяй, ще съм тук през цялата нощ.
Нали?
Да.
Вратите остават отворени.
- Ще гасим ли лампата? - Ако ви помага.
Не мога да заспя.
Добре.
Ще бъде дълга нощ.
Да.
И денят беше дълъг.
Там е единственият мъж, който спи докато е отвлечен.
Предполагам, че това е момента, „ако не се смееш, ще плачеш“ .
Имаш ли против?
Не. Нямам против.
От утре животът ти ще се промени.
Животът ми се промени в момента, в който вие минахте през вратата.
Тъкмо си тръгвах.
Бях си тръгнал.
И ти ме видя.
Какво да се прави?
Всичко можеше да е различно,
но нямам проблем с това.
- Разбирам . - О. Така ли?
Мисля, че всеки стига до това, поне веднъж в живота си.
Така ли?
Имаше време, когато не знаех какво искам,
като всеки друг.
И тогава намери целта си с него, а?
С него я намерихме заедно.
Перфектната картинка .
Tова е страхотно.
Опитвате да имате дете? Така каза той?
Така е.
Поздравления.
Това издига връзката ви на ново ниво.
Но сигурно е трудно, ако единият бърза,
а другият не е толкова готов, нали?
Обаче това не е моя работа.
Не.
Въобще не е моя работа.
Както казахме, перфектната картинка .
Ами ти?
Каза,че не знаем дали парите са само за теб.
Питаш дали имам приятелка?
Или някой друг.
Разбира се, не е нужно да отговаряш.
Да. И няма.
Искаш ли?
Много са за теб.
Парите, които идват.
За всеки са много.
Би трябвало.
Само, колко бързо успя да събере толкова пари в брой...
Каза, че са за Деби, нали?
Знаеш ли какво? Майната му.
Дай ми една.
O.
Tам си добре.
- Благодаря.
Предполагам, че трябва да съм благодарна ...
и да съм доволна,
защото ... погледни живота ми,
и доброто, което опитвам да направя.
Но, истината е, че…
ми липсва предишния живот.
Липсват ми приятелите, липсва ми да се…чувствам нормално.
- Добре, съжалявам. Но... - И, аз...
сигурен съм, че си много мила, но ти не си жертва.
Ти просто си човек, изтъргувал себе си.
Знаеш това, нали? Ти си като всички нас.
Знаех, че не се омъжвам само за него.
Спомням си…
че на сватбения ми ден всички просто чакаха.
А аз стоях там, и гледах в краката си.
Знаех какво точно ще се случи,
в следващите 30 или 40 години ако мина по пътеката.
Знаех.
Но ако се върна, и не мина по пътеката,
не знаех какво бъдеще ме очаква.
Но щеше да е моят ...
Моят избор и само моят.
Може би за последен път.
Тръгнах напред.
Но честно казано...
не знаех дали ще го направя, докато не направих първата стъпка.
И?
И, какво?
Струва ли си?
Питай ме пак след 30 или 40 години.
Добре, мисля,че
трябва да поспя.
Лека нощ.
Благодаря.
Бих пийнал и едно Блъди Мери. Благодаря.
Грешната страна на леглото,а любов?
Има ли правилна?
Е, как беше компанията?
Не можеш да се сдържиш, а?
Решил си,че е ... излишно,
и си напуснал.
Това е, нали?
Всичко е наред. Можеш да ми кажеш.
Знам какво се опитваш да направиш.
Просто спри.
Сега съм ти дължник... , нали?
Ако дължиш нещо,
дължиш го на повече хора, не само на мен.
Заради малкото ти математическо уравнение,
работните места изчезват просто така.
- Дори нямаш време да се подготвиш. - Да се подготвиш за какво, по-точно?
Питай въглищните миньори
дали са подготвени за чиста енергия.
Едно ново нещо, обикаля наоколо, нов моден манталитет...
„Щом съществувам, значи си ми длъжник."
Запознат ли си?
Това е причината, да живеем
в свят, пълен с мързеливи шибани безделници и авантаджии.
Те са твърде заети да седят, да охкат и пъшкат,
и когато се сблъскат с някаква пречка,просто ...
"Предполагам, че това беше. "
Но аз ... видях възможност.
И правех нещо по въпроса всяка шибана секунда.
Не съм молил никого за нищо ,
и не съм взел нищо, което да не е мое!
Не всеки, който има нужда от помощ, е авантаджия.
Скъпа, нямах предвид теб и благотворителността ти.
Нищо лично.
Лично е.
Имах нужда от помощ. Нали?
И ти плати студентските ми заеми.
Aз авантаджийка ли съм?
Не.
Не, защото ти не мислиш така, нали?
Нали?
Какво беше това?
Млъкнете.
Нито дума.
Шибания градинар.
Добре,в кабинета.
Отивайте в кабинета веднага!
Хайде.
По-живо!
Там,отзад.
Не казахте, че днес ще дойде градинар.
Не знаехме.
Какво прави тук?
Не знам. Не се занимаваме с тези неща.
Идва. Идва.
Всички да мълчат, ясно?
- Ще продължи да чука.
Видял е колата.
- Просто го остави да се измори.
- Искаш ли да говоря с него? - Да. Отърви се от него.
Ще оправя нещата.
Ей толкова близо сме.
Не прецаквай нещата сега, нали?
Олa.
Здравейте, сър.
Много съжалявам, че ви притеснявам. Аз, видях, че...сте тук.
Да. Тук сме. Как да помогна?
Не винаги сте тук,
а аз исках лично да ви благодаря.
Няма за какво.
За мен е удоволствие да работя на такова красиво място,
и исках да кажа на теб и на жена ти... грасиас.
Много си мил.
Беше ми приятно да се запознаем, до скоро.
Не искам да те притеснявам. - Грасиас. Ще пропусна.
- Нямаше нужда. - Млъквай.
Млъквайте. В спалнята. И двамата. В спалнята.
Този човек, колко време ще е тук?
Докато свърши, предполагам.
Мамка му.
Мисля,че ме видя.
- Здравейте отново, много съжалявам, че пак ви притеснявам.
- В никакъв случай. Помниш жена ми. - Разбира се.
- Сеньора. - Здравей. Как си?
А това е братовчед й. Току-що долетя от Портофино.
- Хубаво е, че семейството ти е тук. - Да. То е всичко.
Сеньор, докато си тук,
има нещо, което искам да ти покажа.
Ще отнеме само минута.
- Какво ще кажеш всички да отидем?
- O,разбира се. - Да тръгваме.
Колкото повече, толкова по-добре. След мен. От тук.
- Е, какво ще гледаме? - Ще ви покажа. Зад ъгъла е.
Сигурно с удоволствие сте шофирали,
защото,времето е толкова хубаво.
- Да, супер беше... - Хей хора, знаете ли какво?
Току-що запалихме фурната. Трябва да се върнем вътре.
Това може да почака. Какво искаше да ми покажеш?
Не знам дали сте успели да видите това,
но,аз проектирах ,изградих и посадих тези растения тук.
Отне ми 18 седмици, но си струваше.
И... след това си представих,
че с ваше позволение,
точно тук, в центъра ще посадим голям красив дъб.
- Направих малка скица, за да ти покажа
как си го представям.
Ще отнеме известно време, разбира се, докато порасне,
но си мисля, че ти знаеш,
че то не е само за ваша наслада.
Но и за децата ви и децата на децата ви.
Да.
Децата на децата ни, скъпа. Уау.
- Tова е уау.
Мисля, че затова нарисувах моите ... деца тук край дървото.
- Моите момче и момиче. - Виждам това.
И показах това на озеленителя,
но, знаеш...
Значи ми казваш, че си проектирал и
сам си построил всичко това ?
-Си, сеньор. - Уау.
Приятелю, трябва да кажа, че това е много впечатляващо.
- Благодаря,господине. - Красиво.
Много е хубаво.
Е, ако ти харесва, ще го подпишеш ли.
O.
Точно до...
Време е да влезем вътре.
дървото - Храната е готова, любов.
- Така. - Хей, сега.
Да.
- По средата... - Много ти благодаря.
- Трябва да вървим. - Да се връщаме.
Има още нещо от тази страна.
Ще ни го покажеш по-късно.
- Благодаря и съжалявам. - Ще отнеме само минута.
Съжалявам
Можеш да научиш нещо от този човек, приятелю.
Той поема инициатива, гордее се с това, което прави,
и прави всичко с усмивка на лицето.
Представяш ли си?
Момъкът е предприемчив. Не чака наоколо за разрешение.
Хей.
Хей, приятел.
Остават около 8 часа.
Защо не поиграем някакви игри, шаради или...
Хей, въобще слушаш ли ме, приятел?
Чуваш ли ме?
Какво ще правим още осем часа, а?
Хей, извинявай, може ли да поговорим?
Стой!
Не мога да те пусна.
Мамка му!
Tова е заради теб.
Не заради мен. Зареди теб.
Ти нахлу в дома ми, но някак си аз съм виновен?
- Това ли казваш? - Защо правиш това?
Не знам. Той не живее тук.
Не го познаваме. Омръзна ми да му гледам лицето.
Той има страхотни идеи, може да реши да ни върже
за някое шибано портокалово дърво, скъпа. Не знаем какво ще направи...
Щях да си тръгна!
Не му вярвам.
Но моят основен приоритет е жена ми, нали?
Основен приоритет?
Това което направи, ме застраши
и него и него.
- Всички ни. Ти реши заради всички ни.
А ти какво очакваше? В онази част от секундата, която имах
за да драскам по бележката, да се консултирам с теб?
Не, защото никога не те е интересувало мнението ми.
Защо това да е по-различно?
О,пак се върна към това. Аз съм просто боклук, нали?
Просто боклук.
Аз съм просто боклук.
Това беше пресметнат риск, в опит да ни защитя...
Да. И как ти се получи?
Какво по дяволите става тук?
Дръжте се. Останаха няколко часа.
Какво ще стане след няколко часа?
Той ще вземе много от моите пари.
Много съжалявам.
Защо се преструваме, че този тип е действителна заплаха?
Аз си тръгвам сега.
Хей! Не, не, не.
Сядай обратно. Хей. Всички сме уморени.
Сядай, докато се държа мило.
Това е.
Искаш да си на моето място?
Това е, нали?
Тогава ще ти кажа по дяволите, че не е толкова добре, колкото изглежда.
Опитай да си богат бял човек в наши дни.
Всички си мислят, че сигурно е наистина хубаво.
Tова си мислиш, нали?
Но нямаш представа
с какво се примирявам всеки ден.
На гърба ми има шибана мишена,
и много хора чакат да се проваля.
Шибана работа!
Абсурдно смешно.
Това си ти, нали?
Ти си абсурдно смешен.
Просто го остави на мира.
Какво?
Просто го остави на мира.
Да го оставя на мира?
Tози?
Държа му ръката от 36 часа и му помагам да ме ограби.
Защо? Защо?
Мамка му,и защо го правя? Достатъчно!
Той искаше да знае какво е да имаш малко власт
в безсмисленото си съществуване.
О, не се хващам.
Дори не можеш да действаш.
Наистина тъжно. И…
- Сега ще изляза през вратата. - Сядай на шибания диван веднага.
Просто,не ти вярвам. Не мисля,че ще го направиш.
Не мисля, че би го направил.
Въобще.
През целия си шибан живот.
Защото…
- Чуваш ли? - Просто седни на шибания диван!
Чуваш ли?
А?
Ти си нищо.
Чу ли това?
Кажи го. Нищо.
Нищо.
- Хей!
O, мамка му!
Oх!
- О, мамка му! О! - Не, не, не. Не.
- Той…
O!
O, мамка му!
Не, не, не. Не.
По дяволите!
- Добре. O, боже. Не се движи. - Това не е истина. Не е истина.
Не е истина.
- Не е истина. - Направи нещо!
Какво? Какво? Какво?
Не знам! Помогни ми, моля те! Хайде, проклет да си!
Защо хукна през шибаната стъклена врата?
Не, не, не! Моля те!
- Помогни ми! - Какво искаш да направя?
Мамка му!
Човекът е мъртъв.
Беше нещастен случай.
Ужасна случка.
И знам, че усещаш тежестта на това.
Всички я усещаме.
Но има... огромна разлика между това,
което се случи и това, което мислиш да направиш след това.
Моля те, не прекрачвай тази линия.
Аз мога да се обадя на един,
който се оправя с такива неща.
Мога да оправя проблема. Мога да се обадя веднага.
- Нека се обадя. Нека се обадя. - Хей. Погледни ме.
Погледни ме.
Ти си добър човек.
Знам.
Знам, че си добър човек.
Но има стъпка, която още не си направил,
и ако я направиш,
никога повече няма да си същия.
Повярвай ми.
Ти не си убиец.
Парите са тук.
Какво правиш?
Ти ще отидеш.
Скъпа?
Добре ли си?
Ехо?
Ще се махнем от тук
и ще отидем където си поискаме, скъпа.
Ще започнем на чисто.
Можем да отидем до Вегас и да подновим обетите си.
Какво ще кажеш?
Искаш ли?
Всичко ще се оправи.
- Ехо?
Нищо?
Сбогом.
Беше роза.
Съжалявам, какво?
Татуировката ми.
Беше роза.
И я харесвах.
Не ми пука.
Хей, хей, хей. Хей!
Ти беше прав.
Исках да знам, какво ще е, ако съм теб
и затова дойдох тук.
И тогава се появихте вие.
И дълбоко в себе си исках да си добър,
защото така нещата можеха да имат смисъл.
Животът щеше да е по-справедлив.
И после те видях,
истинският теб,
толкова отвратителен.
Почувствах се зле.
Нямаше нищо справедливо.
Ти имаш всичко, аз нямам нищо!
Но ти си сам.
И аз ще взема това.
Нали?
Съжалявам те.
Винаги ще си сам.
Защото знам нещо, което ти не знаеш.
Тя има противозачатъчни в чантата си.
Скъпа?
Добре ли си?
Какво беше това?
Какво стана? А?
Скъпа!
Скъпа?
Хей!
Добре ли си?
Какво стана?
Хей, скъпа!
Да не го уби, мамка му?
Мамка му, убила си го.
Нали?
Майко мила, скъпа!
O, боже.
Направила си го! O, боже!
Майко мила! Развържи ме.
Скъпа, какво правиш?
Какво, по дяволите правиш?
Развържи ме! Хайде!
Какво по дяволите?
Ще ме застреляш ли?
ASEAZ-превод-ASEAZ-превод ---ASEAZ-превод-ASEAZ-