Мамо!
Не съм ли ужасна? Определено съм.
Тиня. Престани!
Стига! Невъзможни сте!
Надявам се и вашето ежедневие да е прекрасно като нашето.
Чао-чао! - Чао-чао!
Чао!
Да му помогнем да излезе.
Няма нищо. Няма нищо.
Матиас. Матиас.
Хвани го!
Не!
Тиня.
Да го пусна ли навън? - Донеси го тук.
Искам да видя. - Внимавай, има стъкла по пода.
Искам да видя...
Матиас, ела с мен да... - Изхвърли го в коша, скъпа.
Органичен отпадък.
И Н К У Б А Ц И Я
Давай, давай.
Здравей! Аз съм Рета. - Тиня. Здравей.
Току-що се нанесохме. Предполагам и сама виждаш.
Може ли да го погаля? - Разбира се. Давай.
Не! Роса! Как можа.
Извинявай. До сега не е правила така.
Ухапа ли те? - Не. Аз съм си виновна.
Мъниче с име Али...
По-силно. Мамо, по-силно.
Али... - По-силно.
... мъниче. Малкото птиче.
Мъниче с име Али...
малкото птиче.
Без баща, без майка...
остана то самичко.
Без баща, без майка...
Заспа.
Това ли е новото видео? - Да.
Още не е завършено.
Прекрасно ежедневие
Здравейте, добре дошли в моя блог - Прекрасно ежедневие.
Ще ви покажа ежедневието на обикновено финландско семейство
и колко прекрасно може да бъде.
Аз съм жена с две деца и съпруг.
Моята прекрасна дъщеря Тиня, супер гимнастичка,
скоро ще има първото си състезание.
Малко съм притеснена, но се гордея с нея.
Какво? - Пръстите не бяха насочени. А така.
Трябва да са така.
Ще изрежа видеото, за да не се виждат. - Добре.
Имаме нови съседи. - Това е чудесно.
Запознахте ли се? - Да. С дъщеря им Рета.
Иска да се видим утре.
Има хубаво кученце.
Обеща да се съсредоточиш върху състезанието.
Или си размислила? - Не съм. Ще го направя.
Ще ти помогна.
Започвай.
Не беше зле.
Не направи отскок в края. - Да.
Колебаеш се. Трябва да си вярваш.
Извинявам се. - Няма нужда да се извиняваш.
Но не мога да те пусна на състезание ако не го направиш.
Ще пробвам отново. - За днес е достатъчно.
Сега се успокой, става ли?
Тиня, ще дойдеш ли? - Трябва да бягам.
Недей.
Защо я питаш, тя никога не идва.
Приятно изкарване!
Здравей. Това е Теро.
Здравей. - Здравей.
Да свалим екипа, миличка.
Здравей. - Здравей.
Как мина тренировката? - Добре.
Чудесно. Имам изненада за теб.
Харесва ми. - Искам да блестиш на състезанието.
Видя ни.
Понякога възрастните имат такива... специални приятели.
А татко? - Ами... татко си е татко.
Знаеш какъв е. - Да.
Нека това е нашата тайна. Може ли?
Заминавам за няколко дни.
Не забравяй, това си е между нас.
Тук мирише доста апетитно.
О, боже, изглежда много красиво.
Мамо! Приготвихме ти палачинки.
Добре, престани.
Матиас, стига.
Супер. И на двама ни дрехите са съсипани.
Как мина командировката? - Прекрасно.
Здравей.
Какво има, Тиня? - Нищо.
Майка ти каза ли ти за пътуването? - Да.
Каза, че семинарът е минал добре.
Чудесно.
Купих си нова. Виж. - Хубава е.
Добре.
- Много добре, Тиня.
Имаш шанс. Все още има едно място в отбора.
И последният участник. Как се казваш? - Рета.
Здравей! - Не мога да повярвам.
Хайде, Рета, ти си.
Да. Това беше перфектно.
Ставай. Направи го отново.
Отново. Отново.
Хайде, Тиня. Още веднъж.
Трябва да заключвам. - Ние ще се погрижим.
Не прекалявай, Тиня. - Добре съм.
Хайде, още веднъж.
Браво. Това е.
Вкарай таза навътре. Изправи гърба.
Симетрични ръце, без прегърбване.
Не забравяй брадичката. Браво, Тиня.
Мисля да излъча състезанието онлайн.
Всичко е наред. Аз ще се грижа за теб.
Този момент е паметен.
Хората го обожават.
Ей...
Мога ли да ти призная нещо?
Мисля, че...
съм влюбена.
Искам да кажа...
през тези години, само давам на хората
и си мислех, че това трябва да правят жените.
Но сега...
Това е...
Теро е най-хубавото нещо, което ми се е случвало.
За първи път в живота ми
чувствам, че наистина обичам някого.
Искам да видя къде ще ме отведе.
Разбираш ли ме? - Да, разбира се.
Знаех си, че ще ме разбереш.
Ще отсъствам и следващия уикенд.
Тиня. Всичко наред ли е?
Какво става?
Тиня.
Какво стана? Добре ли си? - Птица. Влезе птица.
Сигурно е ранена.
Каква птица беше? - Не знам.
Доста голяма.
Какво правиш там?
Махни се! - Трябва да пишкам.
Излез навън. - Страх ме е.
Боли, Тиня!
Разкарай се.
Мъниче с име Али...
Бедното сираче...
Мъниче с име Али...
Бедното сираче...
Каква е тази миризма? - Тиня е глупачка.
Матиас, нека да чуем какво ще каже Тиня.
Какво?
Какво си...
Не си позволила на Матиас да ползва тоалетната.
Тиня е глупачка. - Не сме дошли да се караме.
Матиас се е напикал в леглото. - Ще сменя чаршафите.
Тиня снощи излезе навън. - Какво?
Вярно ли е? - Не. Има ли още нещо?
Предполагам не...
Да. Предполагам...
Да. Разбирам.
Да вървим.
Птица ли имаш? - Не.
Мислим да си вземем.
Защо не дойде днес?
Къде? - На тренировки.
Забравих.
Много е странна.
Искаш ли да се приберем заедно?
И започна страшна буря. Вълните бяха огромни.
Идваха към нас. Беше невероятно.
Ще ми помогнеш ли да ги сложа?
Роса е избягала снощи.
Не мога.
Търси се: РОСА!
Здравей. Ето те и теб.
За мен има ли?
Благодаря. Красиво е.
На мен какво донесе? - Миличък, не съм ти взела нищо.
Косата ти е заплетена.
Станала е толкова дълга.
Матиас. - Божичко...
Кучето на съседите. Тиня го зарови.
Откъде го изрови? - Тиня го уби.
Някое животно го е убило. - Тиня го направи.
Матиас, спри да лъжеш. - Отивай си в стаята.
Веднага!
Тиня. Тиня.
Тиня.
Какво стана?
Мамо!
Спри да го правиш! Чуваш ли?
Разбра ли?
На кого говориш? - На себе си.
Какво...
Добре ли си? - Да.
Каква е тази миризма? - От... от кучето.
Какво е станало? - Не знам.
Кой го направи? Матиас?
- Кажи ми. - Не, беше инцидент.
Мамо, сърдиш ли ми се?
Мислех, че състезанието е толкова важно за теб, колкото и за мен.
Казах ти да престанеш!
Али ли каза?
Тиня.
Али.
Студено ли ти е?
Тиня.
Мамо! Тиня е чудовище!
Пак си имал кошмари.
Не беше кошмар. Истина е.
Здравей.
Погледни.
Красива си.
Хайде, Рета. Тиня, помогни й. - Няма нужда.
Много добре.
Ще видя старите си съученици.
Не сме се виждали отдавна.
Липсват ми.
Намери ли си кучето?
Не.
Справяш се много добре. - Благодаря.
Ще участваш ли в състезанието? - Да, ако се класирам.
Тиня ще трябва да тренира много, ако иска да те победи.
Нали, Тиня?
Да те откарам ли? - Не, ще вървя.
Ще те закарам до вас. - Обичам да вървя. До скоро!
Мамо. Обърни.
Мамо, върни се обратно.
Тиня. Какво ти става?
Тиня.
Всичко е наред. Разбирам. Знам.
И аз бях не спокойна преди състезание.
Беше стресиращо.
Знаеш ли как да се справиш със стреса? - Как?
Спечели състезанието. Покажи им, че си най-добрата.
Ако знаеш, че ще спечелиш, те също ще го разберат.
Спечелиш ли, няма да е нужно да се тревожиш.
Имам идея. Да си вкъщи явно е стресиращо за теб.
Така че защо не прекараме уикенда при Теро?
Какво ще кажеш?
Али!
Заповядай.
Отслабнала ли си?
Свалила си малко мазнини.
Когато се нахраниш, приготви се.
Отиваме в дома на Теро.
Майка ти има силна воля.
Уважавам качеството й да постига каквото иска.
Хубаво е да си с такъв човек. - Да.
Теро е добър мъж.
Имам предвид, човек.
Не е ли красиво?
Здравей. Приятно ми е.
Вече се видяхме.
Но е страхотно, че си дошла.
Изглеждате еднакво. - Майка ми има изискан стил.
Така е.
Добре дошла, чувствай се като у дома си.
Къщата е прекрасна. Има нужда от ремонт, но...
Искаш ли да видиш стаята си?
Първо да те запознаем с Хелми. - Хайде, ела.
Я да видим кой е тук?
Не е ли сладка?
Малка принцеса.
Толкова си послушна и красива.
Теро е вдовец. Майката на Хелми починала при раждането.
Сега си имаш нас, нали?
Всичко е наред.
Дръпни си ръцете.
Точно така. - Всичко ли трябва да снимаш?
Не искам цял свят да ми вижда къщата.
Никой няма да разбере, че са оттук.
Виж. Изрязах те.
А ти сладка принцеска ли си?
Ето така. Да сложим това.
Толкова си сладка с тези дрешки.
Точно ти.
Здравей.
Да?
Нахрани се.
Разбирам.
Къде?
Вкусно ли е? - Да.
Не се притеснявай.
Виж. Ами ако направя така?
Боже мой.
Хелми, да й покажем нашите маниери на масата.
Видях ви. Това е ужасно.
Рета.
Нямам думи, точно преди състезанието.
Най-важното е това да не те разконцентрира.
Защо го направи? Защо?
Пусни ме, Али!
Пусни ме!
За какво мислиш? - Просто гледах стола.
Хубав е. - Намерих го на боклука.
Хората не се отнасят добре към вещите си.
Харесва ми да поправям неща като тези.
Ей...
Щях да ти ги дам по-късно,
но ще го направя сега, защото състезанието наближава.
Благодаря.
Това е колело.
А това въздушно колело.
Добре ли си? - Да.
Ще го направя отново.
Ще се справя. - Не е нужно да го правиш.
Мога и по-добре. - Няма значение.
Какво искаш да кажеш? - Тиня, харесваш ли гимнастиката?
Хубав спорт е. - Да...
Вероятно е важно за майка ти да се справяш добре.
Искаш ли да видиш как го правя аз?
Какво беше това? - Отивам да се преоблека.
Всичко наред ли е?
Тиня, отвори вратата.
Тиня...
Да се обадя ли на майка ти?
Тиня! Тиня!
Отвори вратата!
Отвори!
Стига! Престани!
Ще кажеш ли нещо?
Събрах си багажа.
Мога да си тръгна, когато мама дойде или...
Да се кача на автобуса, ако искаш.
Повече няма да ме видиш.
Никой никъде няма да ходи. - Сигурно ме мислиш за ужасен човек.
Не си ужасен човек.
Може би само за малко.
Извинявай. Извинявай.
Няма нищо.
Приемам извинението.
Явно ти идва в повече напоследък.
Ще поговорим за това с майка ти. - Не, не й казвай.
Не й казвай нищо. Ще се поправя.
Това заради състезанието ли е?
Не. Аз просто...
Можеш да ми кажеш.
Здравейте! Готова ли си?
Малка репетиция и тръгваме.
Ще започна да снимам, когато започнеш да се разтягаш.
Какво ти е на ръката?
Малък инцидент в работилницата.
Скъпи, казах ти да внимаваш.
Хайде, да започваме.
Не забравяй пръстите на краката както ми показа.
Ръцете до ушите. Ти сериозно ли...
Тиня, можеш и по-добре. Отново.
Тиня, концентрирай се.
Съжалявам, слънчице. Събудихме ли те?
Тиня ли беше виновна? Тя ли?
Кое е любимото ми бебче? Кое?
Хайде, Тиня, да тръгваме.
Успех! - Ще дойдете ли с Хелми?
Теро и Хелми остават тук.
Хелми трябва да дойде с нас. - Тиня, ще закъснеем.
Хелми трябва да дойде с нас. - Ще закъснеем за състезанието.
Трябва да поговорим.
Тиня, кажи чао на Хелми.
Чао, Хелми.
Моля ви, седнете.
Тиня.
Матиас.
Али, недей. Али, недей.
- Твой ред е. Направи го.
Тиня.
Боли ли те? - Не.
Не мисля, че е счупена.
Хайде.
Китката ли?
Теро. - Замълчи.
Теро, какво... - Осъзнаваш ли какво е направила?
Тиня? Кога? - Сега. Преди малко.
Току-що идваме от състезанието.
Пил ли си?
Върви по дяволите. - Защо говориш така?
Бяхме на състезанието. - Не ме интересува. Махнете се.
Какво? - Мислиш само за себе си.
Дъщеря ти има сериозни проблеми, не искам да съм част от тях.
Стой тук.
Теро.
Къде си?
Мамо.
Искаше ми се да ми беше позволила да бъда щастлива.
Защо се прибирате толкова рано? Какво?
Тиня настоя. - Какво...
Загуби.
Хубаво е да си у дома.
Върви си.
Не. Недей.
Престани да го правиш.
Тиня.
Какво правиш тук?
Здравейте.
Исках да направя актуализация
тъй като моето предаване на живо приключи толкова драматично.
Здравейте. Тиня се справя добре,
искаме да благодарим на всички вас,
за милите съобщения и подкрепа,
а това означава много за нас.
Вие сте част от нашето семейство.
Здравейте. Знам, че винаги казвам колко прекрасно е всичко,
но има и моменти, в които търпим провал.
Мамо.
Какво? - Мога да съм по-добра. Мога.
Миришеш.
Тиня.
Какво правиш тук?
Ела. Трябваш ми.
Косата ти е отвратителна.
Погледни се.
Защо си толкова зле?
Тиня, пусни ме!
Тиня. Тиня. Пусни ме!
Махни се!
Чу ли ме? Върви си!
Не те искам!
Никой не те иска!
Какво...
Какво беше това?
Аз... инкубирах я.
Беше грешка.
Просто искам да си отиде.
О, скъпа.
Сладкото ми момиченце.
Миличката ми.
Всичко наред ли е?
Тук има някой.
Не питай кой.
Изглежда като Тиня, а всъщност не е Тиня.
Тя е виновна за всичко.
Ние ще се погрижим, всичко ще е наред.
Не е било кошмар. - Така е, скъпи.
Стой с Матиас.
Не!
Мамо. - Няма да ни избяга.
Какво ще правиш?
Нали искаше да се отървеш от нея?
Да, но...
Аз я инкубирах.
Всичко ще е наред.
Не!
Не. Не. Не.
Тиня.
Мамо.
Превод и субтитри: kini