Черни тръни и рози...
..усмивки и сълзи.
Те се засяват заедно
и растат толкова близо.
Дима, чакай!
-Аз печеля. -Добре.
Хайде, да се връщаме.
О, отпусни се.
Сергей?
Забавлявайте се поне веднъж.
Още веднъж. Моля ви.
Предизвиквам те до скалите.
Добре, но пак ще загубиш. Готов?
Луиза, бързо.
Не мърдай. Идентифицирай се.
Спри или ще стрелям.
Попов? Сидоров е.
Сидоров?
Пак ли ти.
В пушилнята, в 09:00 часа.
Следващият път ще те застрелям.
О! Володя.
Сержант Попов е лесен. Две кутии цигари.
В живота е важно кого познаваш.
Не всички можем да имаме твоите връзки.
Можеш да имаш моите връзки, Луиза. Можеш да ги имаш всичките.
О! О, проклети камъни!
Ставай!
Шибани мързеливи плъхове.
Бавни. Глупави.
Безполезни малки плъхове.
По-бързо. По-бързо.
Внимание.
Свободно.
Другарю полковник, втора ескадрила готова за маневриране.
Знаеш ли, един ден полковникът
ще отвори отчетите за полетите
и ще намери твоите диаграми на човешката анатомия.
Това е най-трудният изпит.
А след него е този по Теория на Комунизма.
Ще ми почернят живота.
В крайна сметка ще си струва.
Да направим сутрешния отчет.
Селенов, 1:34.
Токарев, 1:12
Няма ли да преразгледате предложението на полковника?
Дай ми една добра причина.
Две добри причини.
Можете да направите кариера за себе си тук,
вместо да трупате сено насред нищото.
Какво друго ми остава?
Сергей. Луиза. Изчакайте.
Сергей, направи ни снимка за потомството.
Не отново.
-Отивам в столовата. -Моля те.
Усмихни се този път.
Другарю лейтенант.
Беше ни наредено да направим тази снимка
за седмичното списание.
Свободно.
Нека аз да ви снимам.
Преместете се вдясно.
По кой път към кабинета на командира?
Другарю лейтенант, ще ви покажа.
Тъй като силите на НАТО засилиха наблюдението на нашата граница,
имам четири Мига във въздуха денонощно.
Сега предполагаме, че всеки B-52 носи
няколко термоядрени устройства.
Ако само един се промъкне,
те ще бъдат по прекия въздушен коридор за Ленинград.
Ваше задължение ще бъде да предотвратите това да се случи.
Разбрах?
Да, другарю полковник.
Добре дошли, лейтенант Матвеев.
Свободен сте.
Изпратете го при мен.
И така, млади човече,
Чух, че сте отхвърлили предложението ми да останете.
Какви са плановете ви?
Ще се върна у дома, за да си намеря работа, другарю полковник.
Много добре.
Вземете Уазката и закарайте лейтенанта
до офицерския блок.
Ще получите някои допълнителни задължения
през последните си седмици.
Да, другарю полковник.
Наредете.
Да, другарю майор.
Не, не се е върнал.
Ще докладвам незабавно, другарю майор.
Тук.
Страхувам се, че няма условия
да проявявам снимки тук, другарю лейтенант.
Сега има.
Вие също проявявате снимки?
Да, правя го.
Сам ще довърша.
Да, другарю лейтенант.
Разрешение за напускане?
Разрешено.
Редник.
Благодаря ви, другарю лейтенант.
Матвеев.
Завършил с пълно отличие, а?
Не казват ли тези, които се справят добре в летателното училище
имат проблеми в справянето с оборудването в небето?
Казаха ми, че един конкретен пилот тук
има проблеми в това отношение.
Времето ще покаже.
Мамка му! Волков е дежурен тази вечер.
Той събуди втория блок в 03:00 часа
защото намери фас пред казармата.
Той ги накара да тичат 10 км в гората, да изкопаят гроб
и да го погребат с почести.
Какъв лайнар.
Какво?
Поне някой ще го получи тази вечер.
Хей, Матвеев.
Заминаха ми надеждите.
Сега разбирам защо не дойде да плува с нас.
Какво ти става?
Казах ти. „Като сестра“?
Ти си влюбен.
Сергей, направи нещо по въпроса.
Преди да е твърде късно.
Безопасността на ескадрилата е от първостепенно значение.
Ще дойде ден, когато трябва да избирате между
това да пропуснете целта или да спасите на живота на другар.
Има тънка линия между храброст и безразсъдство.
Утре ще продължим със сценария
за атака на голяма надморска височина.
Това е всичко.
Редник Серебренников?
Другарю лейтенант.
Свободно.
Луиза тук ли е?
Не, тя отиде в човешки ресурси, другарю лейтенант.
Това е добре. ще дойда по-късно.
Другарю лейтенант...
разрешение да ви задам въпрос.
Ще имате ли време да проявите някои снимки по-късно?
Много си нежен.
По-здраво, по-здраво. И без да пропускаш.
Любовно писмо от друга твоя обожателка.
Отново е отворено.
Ммм Трябва да е толкова забавна работа,
четенето на всички вълнуващи писма от майките ни.
Хайде. Играем на дурак в стаята на Ленин.
Сергей.
Излез от света на фантазиите си.
Може би по-късно.
Хвани го до ъгъла...
..и нежно...
..поставете го в тавата за вода.
Така ли, другарю лейтенант?
Това е по-добре.
И ме наричай Роман.
Вие...
наистина виждате другите хора, Сергей.
Вие улавяте тяхната същност, тяхната душа.
Търся нещо по-дълбоко...
..но не мога да го уловя.
Какво имаш предвид?
Когато правиш снимка...
..има нещо точно в този момент
който си отива завинаги.
Момент, който никога повече няма да има.
Като призрак, който бяга от този свят.
Не знаех, че си философ.
Мисля, че имаме нужда от питие.
Затова му дадох по-ниска оценка.
Радиото на практика се топеше от гнева му.
Той крещеше и заплашваше , сякаш съм спал с жена му.
Знаете ли го?
Чайковски.
Когато го чух за първи път, бях на 14.
Най-добрият ми приятел Миша беше в него.
Никога не съм виждал истински балет.
Как може да си толкова некултурен, идвайки от Орел?
Гледал съм много театър , преди да ме затворят тук.
Сега няма шанс.
Да проверим снимките.
Внимателно, редник.
Трябва да се връщам.
Дори не трябваше да съм тук.
По-добре да спиш тук.
Не, не мога...
Ще кажа на дежурния, че съм имал нужда от теб в хангара.
Не не не. Трябва да тръгвам.
Не мога да остана.
Слушай, ако се появиш в казармата така,
ще чистиш тоалетните цяла седмица.
О, мамка му.
Облечи си шибаното палто!
Защо не можеш да се обличаш като всяко друго прасе тук?
Лебедев.
Дадох ли ти разрешение да напуснеш казармата снощи?
Не, другарю сержант.
Тогава защо, по дяволите , пушеше навън?
Какъв ти е проблема?
Защо, по дяволите, ме гледаш с тези разциврени очи?
Ти перверзник ли си?
Не, другарю сержант.
Тогава защо, по дяволите, изглеждаш като такъв?
На какво, по дяволите, се усмихваш?
Иди да прецакаш перверзника.
Глух ли си, по дяволите?
Прецакай педераста сега!
Към тренировачните.
Това е бойно упражнение.
След като приключа в регионалния щаб,
Искам да ви покажа нещо.
-Какво е? -Ще видите.
Не си казал нито дума, откакто тръгнахме.
Надявам се, че не беше толкова зле.
Не.
Хареса ми. Съжалявам.
Винаги, когато гледах пиеса
с най-добрия ми приятел Дима...
..не исках никога да свършва.
Дима израсна без майка , а аз без баща.
Това някак създаде тази невидима връзка между нас.
Пишехме тайни писма един на друг
и ги подпише Валентин.
-Валентин? -Зубков.
Пилотът, който стана актьор.
Искахме да бъдем като него.
Дори обещахме, че ще отидем
в едно и също театрално училище в Москва заедно.
Какво стана?
Това беше просто глупава мечта.
Какво ще направиш
след като напуснеш базата?
Ще се върна се във фермата,
ще помагам на мама, ще си намиря работа.
Няма ли да можеш да я подкрепяш по-добре, ако учиш в Москва
и си намериш работа в Мосфилм?
Никога нямада ме приемат.
Откъде знаеш?
Защото взимат само 20 души от цялата страна.
Тук има стотици военнослужещи
но полковникът е избрал теб.
"Не в звездите е заложена съдбата ни, а в нас самите."
Шекспир.
Отбий. Това може да отнеме известно време.
Виж.
Те танцуват един с друг.
ох. мамка му.
Това определено не беше боровинка.
Имаш ли момиче вкъщи?
Не.
А ти?
Мамка му! Гранични служители.
Какво ти се случи снощи?
Мислех, че ще тръгнеш да я гониш,
а не да я пренебрегваш повече.
Трябваше да карам лейтенанта.
Толкова късно? Чакахме ви.
Луиза продължаваше да говори за него,
затова й казах да спре
и тогава тя ми се разсърди и се прибра вкъщи.
Къде го закара?
На театър.
И след това?
Тогава се забавихме да се върнем.
-Какво? -Сергей, имаш този поглед.
Не наистина. Бях на служба.
Намерил си друго момиче, нали?
Кажи ми коя е тя?
Размяна, някой?
Коля, ще се разменя с теб.
Да, Сергей.
Хайде, Сергей.
- Е, как е той? - Кой?
Лейтенант Матвеев.
Не като другите офицери.
Тока си мислех.
Трябва да го закарам до Талин този уикенд.
Какво мислиш? Къде да го заведа?
ами...
Бих могла да дойда и да го разведа,
ако лейтенант Матвеев няма нищо против.
да?
-Да. -Разбира се.
Сталин стои в това поле, зелено поле,
и наблизо е този фермер и Сталин...
Не, фермерът...
Ако настоявате да го кажете, поне го направете както трябва.
Задник.
Селскостопански работник поздравява Йосиф Сталин в неговата ферма за картофи.
„Другарю Сталин, имаме толкова много картофи, че,
„натрупани един върху друг
„ще стигнат чак до Бог“,
фермерът развълнувано разказва...
Продължавай, редник Серебренников.
Продължи. Обичам добрата шега.
Продължи.
„Но Бог не съществува“, отговаря Сталин.
„Точно така“, казва фермерът.
— Нито картофите.
Добро беше.
Следвай ме.
Разказването на вицове от такова естество може да попречи много
на бъдещото ви развитие.
Ние носим огромна отговорност за това как въздействаме на обществото.
Така че бих избирал по-внимателно кои истории да разказвам.
Това никога повече няма да се повтори, другарю майор.
Надявам се да е така.
За твое собствено добро.
Още нещо.
Според дневника на санитаря,
по време на пътуването си до Талин сте върнали уазката в 22:34.
Каква беше причината за такова забавяне?
Лейтенантът посети театъра, другарю майор.
Забавиха се на прелеза при Ристи.
Портите отново бяха счупени.
Направих всичко възможно, за да се върна възможно най-бързо.
С кого е ходил на театър?
Лейтенантът беше сам, другарю майор.
Разбирам.
Ще ми докладваш
ако забележите нещо извън обичайното.
Ясно?
Да, другарю майор.
Свободен сте.
И църквата Олевище
е била най-високата сграда в средновековна Европа.
.. има съкровище, заровено под параклиса на Мария.
Съжалявам.
Благодаря ти.
Как изглеждам?
Ти си прав.
О, благодаря ви.
Искате ли един?
Благодаря ви, другарю лейтенант.
И това, разбира се, е известната калдъръмена улица
където правят първия чифт ботуши на Ленин.
Луиза?
-Олга. -Луиза.
Минаха години.
Изглеждаш толкова добре.
Ти също.
Здравейте.
За кого от тези красиви мъже си омъжена?
-Олга! -Не ми казвай.
Това е твоят съпруг, хм?
А това трябва да е брат ти.
Олга, това са мои колеги от базата.
-О. -Да.
Колеги.
-Приятно ми е да се запознаем. -Приятно ми е да се запознаем.
-Той е толкова сладък. Твоето бебе ли е? -Да.
Другарю.
Луиза.
"Да бъдеш или да не бъдеш.
"Това е въпросът."
Да бъдеш...
..или да не БЪДЕШ.
Това е въпросът.
Да бъдеш...
..или да не...
..бъдеш.
Това е въпросът.
мамка му!
Кой е там?
Изплаши ме по дяволите.
Къде е Луиза?
Да тръгваме.
Ще ми помогнеш ли с моите реплики?
Какви реплики?
За моето прослушване.
Още една твоя мечта.
Знаеш, че в крайна сметка ще се върнеш във фермата.
Не, Луиза, сериозен съм.
Кандидатствах вече.
Ще ставам актьор.
Тогава нямам търпение да те видя на сцената.
Нека направим отчетите, след това твоите реплики.
Петров 1:05.
Токарев 0:52.
Матвеев...
- Другарю лейтенант. - Свободно.
Нещо малко.
Сергей тук ми каза колко добре е минал изпита ти.
Не трябваше, лейтенант Матвеев.
Сега се връщам.
Къде бяхме?
Той... Селенов 1:25.
Да, другарю полковник?
Той е готов за вас.
Той е различен.
Платонов.
Надхвърлихте всичките си цели миналата седмица.
Отлично.
-Това е всичко. -Не точно.
Още нещо.
лейтенант Матвеев,
запознат ли си с чл.154А от Наказателния кодекс?
Не, другарю майор. Не съм.
Сексуални отношения на мъж с друг мъж,
което се наказва с пет години лишаване от свобода
в лагер за тежък труд.
Не следя, другарю майор.
Получен е доклад, който намеква, че сте имали
неморално поведение с редник.
Това е долна клевета.
Лейтенант Матвеев...
Не бих ти препоръчал да ме прекъсвате отново.
Нямаше име на въпросния редник.
Дайте ми името му.
Няма име за даване.
Това е лъжа.
Уверявам ви, другари.
Обмислете думите си, лейтенант Матвеев.
Другарю майор...
..кой е написал това?
Доставено е анонимно, неподписано.
Без чест.
Вярвам на думата на лейтенанта.
Свободен сте.
Да, другарю полковник.
лейтенант.
Би било жалко.
Така че, когато си купите чисто нова съветска кола,
какво получавате безплатно?
Нямам идея.
Разписание на влакове и автобуси.
И аз имам добър.
Трябва да тръгвам.
И така, къде ми е подаръкът?
Сергей.
Слушай ме и не реагирай.
Някой е подал сигнал.
-За нас. -Какво?
Не споменават името ти, но...
Но КГБ знае нещо.
По-добре си върви, Сергей.
О, не, фалшива тревога.
Целият персонал към станциите.
Това е червен сигнал.
Повтарям, това е червен сигнал.
Това не е тренировъчно упражнение.
-Внимание. - Спокойно.
Другарю полковник, имаме четири стратегически ядрени бомбардировача B-52
в неутрално въздушно пространство,
на директен полет към Ленинград.
011 и 023 са придружаващи.
Рок. 011. 30 секунди до границата.
Разрешение за нападение?
011. Отрицателно. Не нападайте.
Повтарям, не се нападайте.
Десет секунди до границата.
Рок. 011. В очакване на нареждане.
Изчакайте.
Целите се отклоняват на 90 градуса на север.
011 и 023, продължете с ескорта.
Рок. 011. Неизправност на двигателя.
011. Доклад за състоянието?
Мощност на 30, намалява.
Охлаждане отрицателно.
Загубих двигателя.
Разрешение за прекратяване.
Всички станции, имаме аварийна ситуация.
011, пуснете оръжията и резервоарите за гориво.
023, маркирайте координатите.
Марк. 85 км.
10 200.
Това му дава пробег от 73 км.
Той ще катастрофира на поне 10 км.
011, отрицателен.
Продължете към катапултиране над морето на 3000.
Мога да спася самолета. Мога да го летя със скорост на срив.
По дяволите, той се опитва да кацне.
Матвеев, твърде рисковано е.
Трябвате ми обратно жив.
Катапултирайте. Това е заповед.
Не приемам. Парашут отрицателен.
Марк. Парашут отрицателен.
Активирайте стоп мрежата.
Дежурен механик за управление.
Карамазин, Серебренников, към мрежата. Веднага.
Да, другарю полковник.
Хайде. Хайде.
-Хайде! -Какво е?
Мамка му. Предпазителят е изгорял.
Манивелата!
Мамка му!
Няма да помръдне!
Рок. 011.
Пистата се вижда.
Разрешение за кацане?
011, дадено разрешение.
Опитай сега!
Хайде. Хайде.
По-бързо.
Стана. Бягай!
По-бързо, по-бързо. Върни се на мястото си, редник.
Серебренников, да вървим.
Вие! Вие! Вие! Изкарайте го оттам!
Всичко е наред, лейтенант Матвеев.
Днес имахте голям късмет. Починете си.
Другарю лейтенант?
Тук горе.
# юни: Баркарол от Чайковски #
За теб.
За да не ме забравиш.
Можем да вземем учебния самолет и да отлетим за Швеция.
Швеция?
Защо Швеция?
Не знам.
не ме интересува...
.. стига да сме заедно.
Сергей, аз съм офицер.
Не мога да напусна родината си.
Ако влезеш в театрално училище...
..Ще намеря нещо да правя в Москва.
И тогава щяхме да ходим на кино, когато си пожелаем.
И вземем круиз по реката
и гледаме всички представления в Болшой.
И да си вземем сладолед на Арбат,
и след това да драйфаме в американските планини.
Тогава е решено.
Добре тогава.
Другарю майор.
Свободно.
Изглежда, че се забавлявате тук.
Само анализирам доклада си за полета, другарю майор.
Сам?
Да, другарю майор.
Виждам.
Къде ги проявихте?
Само лични снимки, другарю майор.
Лични.
Матвеев...
..ако има и най-малка истина в този доклад...
..вярвайте ми, ще разбера.
И тогава никой не може да ви защити, дори Кузнецов.
И аз лично ще се уверя, никога повече да не летите.
Лека нощ.
По -добре се върни в казармата сега.
Увери се, никой да не те види.
По-бързо!
Мърдайте!
Шибани плъхове.
Премести го!
Никога повече няма да ми се налага да го слушам.
Само още един ден.
Късмет.
Другарю лейтенант.
Вася, чакай тук.
Заповед на полковника.
Другарю лейтенант?
Какво има, редник?
Направих план.
Какъв план?
За Москва.
Върни се на мястото си, редник.
Какво?
- Снощи... - Слушай...
Другарю Серебренников.
Нямаше снощи.
Нищо не се е случило между нас. Нищо.
Разбирате ли?
Москва?
Москва е мястото, където ще бъда.
Надявам се.
Вася.
Сергей...
не забравяй - пиши ми след прослушването ти.
Разбира се.
Пази се.
О, щастлива кама.
Това е твоята обвивка.
Не ръждасвай,
и ме остави да умра.
Нека опитаме отново.
Ако Жулиета току-що се беше омъжила за Парис, който е умен и богат,
човекът на восъка,
тогава тази ужасна трагедия никога нямаше да се случи.
Това е удобна любов, а не истинска любов.
Наистина ли? И каква е истинската любов?
Не можете да спрете да мислите един за друг.
Трябва да сте заедно, независимо от всичко.
Но тя можеше да спаси живота и на двамата,
и можеха да се срещат тайно.
И да живеят само половин живот?
Ромео не казва просто "Противопопставям се на звездите"
за да се срещат тайно.
Не и когато е лудо влюбен.
Трябва да отида до моя клас.
Чакай, идвам с теб.
Имаш ли време да репетираме нашите сцени по-късно?
Можем да го направим у нас.
Не мога тази вечер. Трябва да упражня монолога си.
Сергей, ето те.
Имаш посетител.
Ще се видим по-късно.
Луиза.
Ооо!
Виж се.
Толкова красив си станал.
От висенето в библиотеката ще да е.
-О. -О, и от сносната храна.
Майка ти все още изглежда толкова млада.
Как е тя?
О, тя е... Тя е добре.
Както и да е, чухте всичките ми новини.
Как е медицинското училище?
Отложих го.
Ще отида другата есен.
Защо?
Все още работя за полковника.
Дните летят.
Толкова много неща се промениха, откакто напусна базата.
Трябваше да дойда да те видя.
Не искам нищо да се променя между нас.
Разбира се.
-Благодаря. -Какво има?
Ще се омъжвам...
..за Роман.
Р-Роман?
Е, това е...
Сигурна ли си?
Разбира се.
Разбира се, че съм сигурна.
Това е чудесно.
Искрено се радвам за теб.
За двама ви.
Толкова много ми липсваше.
Ще дойдеш на сватбата ни, нали?
Захар?
Да.
Тост за Сергей.
Ние всички сме тук днес благодарение на вас.
Наздраве.
- Наздраве. - Наздраве.
Още едно?
Хей-хей!
горчиво!
горчиво! горчиво!
горчиво! горчиво! горчиво!
Две, три, четири,
пет, шест, седем!
Трудно нещо за гледане e,
когато обичаният от теб е влюбен в друг.
Виждам какво става под носа ми.
Сега не е утеха, но...
ако той не беше влезнал в базата ми,
Вярвам...
..тя щеше да се омъжи за теб.
Благодаря ви, другарю полковник.
Извинете ме.
Как си?
Добре.
Как е театралното училище?
Много по-добре е от казармата.
Това е като друг свят.
Имаш ли си момиче?
Обичаш ли я?
Разбира се.
Тя се е отказала от всичко заради теб.
Трябваше да те защитя.
От какво?
Знаеш какво се случва с мъже като теб.
Мъже...като мен?
А ти какъв си тогава?
Току-що се ожених за жената, която обичам.
Наистина ли вярваш, че ако живееш една лъжа достатъчно дълго
изведнъж ще стане истина? -Сергей...
ти не знаеш нищо за мен.
Почакай.
Сергей.
горчиво! горчиво! горчиво!
горчиво! горчиво!
Опитах...
..толкова силно...
..да те забравя.
Но не мога.
-През всичките тези месеци аз... -Сергей.
-...чаках. -Сергей.
Мислех, че ще дойдеш.
Не можех.
Какво правиш?
Другарю майор.
Жена ти те търси.
Благодаря ви, другарю майор.
Веднага ще дойда.
Трябва да тръгвам, Сергей.
Все още можем да отидем заедно в Москва.
Никой няма да знае.
-Да си вземем сладолед на Арбат. -Сергей.
Луиза е...
..бременна.
"Имаш достатъчно разум",
— каза отец Зосима.
„Не се поддавай на пиянството
„и инконтиненция на говора.
„Не се поддавайте на чувствената похот
„и на любовта към парите.
"И най-вече...
"не лъжи."
— Имаш предвид за Дидро?
„Не, не за Дидро.
„Преди всичко не лъжете себе си.
„Човекът, който лъже себе си...
„и слуша собствената си лъжа
“ стига до въпроса
"че не може да различи истината в себе си..."
татко!
„..или около него.
„И така губи всякакво уважение към себе си и към другите.
„И без уважение...
".. той престава да обича."
Вечерята е готова.
Няма да е като на почивка..
Ще работя дълги часове.
Ще си сама в града цял ден.
Мисля, че би било по-добре да останеш тук.
Но не искам да остана тук.
И баща му ще му липсва.
Тук е семейството ти, което ще ти помага.
Само за няколко месеца.
- А за нас помисли ли? - Да.
И?
Когато завърша в Москва, ще ме повишат.
И най-накрая ще си вземем по-голям апартамент.
Имам ли дума за това?
За по-добро е.
Виждала ли си ми пуловера?
Кой?
Сивият зимен.
Защо трябва да тръгваш?
Серьожа, ще се видим скоро.
И двамата сте гадни.
Серьожа...
-Този? -Да.
Затова те обичам.
Трябва да хвана влака.
Ще се видим скоро.
Затвор, милорд?
Дания е затвор.
А светът такъв ли е?
И то добър,
в който има много предели, отделения,
подземия. Дания е един от най-лошите.
Ние не мислим така, милорд.
Защо тогава не е нищо за теб,
защото няма нищо нито добро, нито лошо
но мисленето го прави така.
На мен ...
това е затвор.
Ще прочета всичките му книги през ваканцията.
Надявам се това да не е всичко, което ще правиш.
Ще се погрижа да не е.
Или пак ще хвърля книгите му в реката.
Сергей? Имаш посетител.
Какво правиш тук?
Дойдох да видя представлението ти.
Хареса ли ти?
Принцът...
беше много добър.
Благодаря ти.
Сергей...
Подредих апартамента си,
така че имам една седмица почивка преди да започна в академията.
Защо ми казваш това?
Не получи ли писмото ми?
Как е жена ти...
а детето?
Ела в Сочи с мен.
Имам два билета.
За влака в 18:00 ч.
Мислиш, че можеш просто да се появиш тук и аз ще зарежа живота си?
Какво стана - тя не можеше да дойде ли?
Сергей...
Сега идвам, Иля.
Трябва да се върна при приятелите си.
Защо мислите, че използваме класиката, за да ви преподаваме?
Защото героите на тези истории
не са интелектуалци.
Те са живеещи, дишащи...
..чувстващи същества...
..които са нежни,
с трепет...
..в сърцата си.
И искам да уловите този трепет
към собствените си сърце и душа.
Чай?
Влак 505 за Сочи
тръгва сега от платформа две.
Още ли е с онази манекенка?
Да.
И тя дойде с него да посети Луиза.
Как е тя?
По-късно, Сергей. По-късно.
Хайде! Ууууу!
Роман?
Страх ме е от този сън.
Да не се пробудя.
Да не те загубя.
Сега съм тук.
Какво има?
Помниш ли най-добрия ми приятел Дима?
На 13-ия му рожден ден...
..майка ми му направи ябълков пай.
Той живееше до училището.
Исках да го получи, докато е още топъл.
Така че тичах по целия път.
Когато пристигнах...
..Чух викове отвътре,
и така отидох до прозореца.
Писмата ми бяха разпръснати по пода.
Баща му...
го беше приковал до масата...
.. и го биеше по гърба...
..крещейки: "Моят син няма да е шибан педераст."
Никога няма да забравя погледа му...
..изпълнен с отвращение.
И тогава Дима вдигна очи...
..и ме видя.
А аз избягах.
Избягах.
На следващия ден той не дойде на училище.
В гората близо до селото има езеро.
Там намериха тялото му три дни по-късно.
Никога не съм казвал това на никого.
Тук имам три правила.
No vodka,
без партита със силна музика,
и никакви момичета.
След 11.
Това място е невероятно.
Добре дошъл у дома.
Както пожелахте.
Сърпът и чукът.
Първо ти отрязва краката,
а после те удря в главата.
-Питие? -Иска ли питане?
Вижте това място.
Пилотите на изтребители със сигурност печелят много пари.
Наздраве.
#Ра-Ра-Распутин #
# Любовник на руската кралица #
# Имаше котка, която наистина си беше изчезнала #
#Ра-Ра-Распутин #
# Най-голямата руска любовна машина #
# Срамота беше как продължи... #
Сергей винаги е толкова сериозен за всичко това.
Той ще играе Хамлет или чичо Ваня до края на живота си.
-Да, права си. -Няма нищо лошо в това.
Матвеев. Горивото свършва.
Идва веднага.
Сергей.
Съжалявам.
Кой би си помислил?
Актьори и пилоти се разбират толкова добре.
Не мога да си го представя по друг начин.
Знаех си.
Не.
Володя.
-Володя. - Махни се от мен.
-Володя. -Знаех си.
Зверев трябваше да разследва доклада ми.
Вие?
Можеше да ни пратиш в затвора.
Как трябваше да знам, че си ти?
Как можа да й го причиниш?
Съсипа живота й.
Володя...
-Ние се обичаме. -Спри се.
Спри.
-Ние обичаме... -Спри. Не е любов.
Отвратително е.
Гади ми се.
Майната му.
Няма да кажеш на никого.
Нито Луиза. Нито на който и да е.
Не.
Това е твоята работа.
Наистина си мислиш, че той ще я напусне
и военновъздушните сили...
за теб?
В Кабул пристигнаха още съветски доброволци
за освобождение на народа на Афганистан.
Афганистанските деца
посрещат съветските войници с любов и национални танци.
Сигурен ли си?
Да, сигурен съм.
Той няма да й каже.
Това е добре.
Очакваш ли някой?
Матвеев?
-Роман Алексеевич? -Да.
Подпишете тук.
Какво чакаш?
Сергей, моля те - иди и вземи останалите си неща.
Роман, тя не може да дойде тук.
Не мога да й кажа да се върне.
Тогава я заведи в хотел.
Тя ми е жена.
Ти си актьор. Играй...
..все едно просто си на гости.
Трябва да се преструвам всяка шибана секунда от деня
още с излизането от вратата.
Няма да го правя и в нашия дом.
Просто й кажи, че не става.
И тогава какво?
Какво тогава?
Ще се нанесеш с мен в базата?
Хей, отидете отзад.
Сергей!
О!
Толкова е хубаво да те видя.
Да.
Това е Серьожа.
-Здравейте. -Здравей, Серьожа.
Здравей.
Определено има очите на Роман.
-Нали? -Да.
Да.
Как си?
Трябваше да отида при майка ми за празниците
но когато Роман каза, че идваш,
Просто трябваше да остана и да те видя.
Винаги си добре дошъл в нашия дом, нали знаеш.
Крайно време беше да срещнеш и Серьожа.
Да видим.
Толкова голям апартамент. Хайде.
Когато Рома има своите нощни полети,
Серьожа седи до прозореца
и се взира в нощта, чакайки го да се прибере.
Да.
Когато Рома свърши тук,
ще започна медицинското училище.
Ммм
А него ще го прехвърлят.
-Да. -Да.
Разбира се.
Трябва да си с тези, които обичаш.
Да.
Сергей...
..има ли някой специален в живота ти?
Той.
И ти.
И скъпият Серьожа.
Нека имате всички благословии на любовта.
Нищо и...
И никой...
..да не те замени никога.
За вашата любов.
За това да бъдеш с този, които обичаш истински.
За вашето красиво семейство.
- Благодаря, Сергей. -Благодаря ти.
-Честита Нова Година. -Честита Нова Година.
Нека бъде най-щастливата година досега.
-Честита Нова Година. -Честита Нова Година.
Роман.
Принадлежиш на семейството си.
Винаги си го правил.
Няма да бъда този, който ще те отнеме от сина ти,
и от Луиза.
-Не смей да ме докосваш. -Луиза, нека ти обясня.
-Остави ме на мира. -Успокой се.
-Махни се от мен. -Луиза!
Сега знам, че нашата любов може да съществува само
където няма мисъл
и няма време.
Моля те...
..не ме търси.
Поръчахте ли междуселищен разговор?
Да, направих го.
Кузнецов.
Капитан Матвеев докладва.
Сергей.
Къде изчезна?
О, аз...
отидох вкъщи да видя майка ми.
Роман дойде да те търси.
Кога?
Миналият месец, точно преди да напусне Москва.
О, той ми даде писмо за теб.
Сложих го с твоята поща.
Кузнецов.
Другарю полковник.
Обажда се редник Серебренников .
Серебренников.
Мина много време.
Съжалявам, че ви безпокоя.
Знаете ли как мога да стигна до капитан Матвеев?
Трябва спешно да говоря с него.
Матю?
Луиза не ти се обади?
Той заминава за Афганистан малко след Нова година.
Той беше назначен за ескорт на конвои
от границата до комплекса.
Миналия понеделник...
Сергей, загубихме го.
Не.
Това не може да бъде.
Сергей...
Да говориш и да правиш, да мислиш и да живееш...
Те не са едно и също нещо, Сергей.
Когато получиш това писмо,
Ще съм заминал за Афганистан.
Трите дни, които Кузнецов ми даде да обмисля
са към своя край.
Но какво има за разглеждане?
Не мога да избирам от страх да не нараня тези, които обичам.
Не мога да се раздвоявам повече
и да принадлежа на всички по едно и също време.
Влез.
Надя, ще обядваш ли с нас?
Защо си дошъл тук?
-Луиза, исках да... -Какво?
Да ми кажеш, че приятелството ни не е означавало нищо за теб?
Да ми кажеш, че си спал със съпруга ми?
Толкова съжалявам.
Кажи на сина му, че съжаляваш.
Не искам да го чувам.
Като толкова много искаше да спиш с него...
..защо не отидеш и не легнеш до него в гроба му?
О, разбира се - ти дори не знаеш
където е погребана истинската ти любов.
Защо да ти казват?
Ти не си вдовицата му.
Какво беше ти за него?
Ти беше нищо.
Тогава защо се премести в Москва, за да бъде с мен?
Спри.
Престани, Сергей.
Не.
Каквото си чувствала...
и това, което аз чувствах, беше същото.
Моята любов...
..не беше по-безначителна от твоята.
Ти направи живота ми позор.
ТИ направи живота ми позор.
Вярвах ти през целия си живот.
Как можех да ти кажа?
Омъжих се за него.
Не разбираш ли това?
Ето.
Вземи ги, преди да си тръгнеш.
Не ми трябват.
Не пред него.
-О. - О, Луиза.
Много съжалявам - не знаех, че имаш компания.
ще дойда по-късно.
Здравей, Серьожа.
Татко върна ли се с теб?
Не.
Но защо?
Вече говорихме за това.
Татко отиде да живее в рая.
Но защо?
Защото...
Защото трябваше.
Но кога татко ще се върне?
Серьожа.
Донеси ми обувките, моля те.
Покажи ми. Какво е това?
Фюу! Фюу!
Сергей...
Трябва да избера единственото място, където все още се чувствам свободен.
Небето.
Моля те...
не ме чакай.
Забрави ме.
Винаги ще мисля за теб, Сергей.
Без значение какво ще ми донесе животът,
винаги ще бъда там, с теб.