КЛЕРВИЛ Краят на 60-те години
НАЦИОНАЛНА БАНКА КЛЕРВИЛ
Внимание за всички коли!
Черен ягуар излезе от задната част на банката!
Завива наляво към Виа дел Платани.
Тук е Зебра-13, бързо се приближаваме от Виа дел Корсо.
Давай, по-бързо!
Насочва се към Виа дел Мимозе. Зебра-13, блокирай го!
Хванахме го в капан.
Спри!
До всички коли! Ягуарът ни избяга.
Отдалечава се по Виа дел Камелие.
Ние сме пред посолството на Беглаит.
Ще бъдем там след няколко секунди.
Забелязан е на Виа дел Каската. Ние сме на опашката му!
По дяволите!
Какво е това?
Газ!
Не дишайте.
Ето го. Това е той.
Какво е това, инспекторе?
Дяволик.
ДЯВОЛИК
НЯКОЛКО МЕСЕЦА КЪСНО
ДОБРЕ ДОШЛИ В БЕЛЕР префектура Клервил
Г-н министър, нима утре няма да сте с нас?
Скъпи графе, животът ви е безкраен празник, късметлия сте.
Моите задълженията ме карат да се върна в Клервил.
Защо не изпратите Джорджо? Той е ваш заместник.
Може той да отиде. - На среща с премиера ли?
Едва ли би било подходящо.
Наистина много съжалявам.
Надявах се да изпробвате моя нов "Ремингтон".
Накарах ги да монтират изключително мощен визьор.
Извинете.
Къде отива?
Ева! Най-накрая.
Добре дошла. - Благодаря, Джорджо.
Как пътува? - Много добре.
Изглеждаш... зашеметяващо. Както винаги.
Добре дошли. - Благодаря.
Удоволствието е мое. - Ела, нека те представя.
Насам.
Синьора Дънкан.
Лейди Кант, предполагам.
Здравейте, благодаря за поканата. - Джорджо.
Ако всички момичета в Южна Африка са толкова красиви,
ясно защо ходиш толкова често там! - Родена съм в Клервил.
Ева живя дълго в Южна Африка,
но най-накрая реши да се върне у дома.
Джорджо? - Тук съм.
Какво правиш? Няма ли да ме представиш?
Лейди Кант, г-н министър.
Очарован съм.
Преди години по време на лов в Южна Африка
срещнах един лорд Кант.
Антони, ако не се лъжа. Ваш роднина ли е?
Може би баща ви? - Той беше мой съпруг.
Беше?
За съжаление почина. Преди почти година.
Много съжалявам. Беше великолепен ловец.
Мога ли да попитам как...
Злополука. На лов за едър дивеч.
Господи, едър дивеч!
Слава богу, че вие ловувате само сърни.
Не бих била толкова спокойна, Ема.
Съпругът ви лови опасни зверове. - Наистина!
Г-н министър, ще успеете ли да хванете Дяволик?
Да, със сигурност.
Като министър на правосъдието мой приоритет
е безопасността на всеки гражданин.
Да, този престъпник премина всички граници.
Той всява страх в цял Клервил,
но ние сме решени да го спрем. На всяка цена.
Той по-скоро е демон, отколкото престъпник.
Извинете, за реален човек ли говорите?
Скъпа лейди Кант,
дано никога не се окажете лице в лице с него,
защото срещата с Дяволик...
е като среща със смъртта.
Стига приказки за това чудовище.
Иначе ще сънувам кошмари.
Права сте, синьора Дънкан.
За извинение обещавам утре да ви донеса
най-младата сърна, която някога съм убивал.
Одрана и готова за фурната.
Прости ми настойчивостта, но защо не се настаниш при мен?
Сам съм в огромната си къща.
Джорджо... не би било уместно.
Малко избързваш.
Нека поне да те закарам.
Благодаря, но хотелът е наблизо...
и ми се иска да се поразходя.
Лека нощ. - Лека нощ.
Лейди Кант? - Да.
Инспектор Джинко. Трябва да поговорим.
Полицията на Клервил?
Не ми казвайте, че сте изминал целия този път само заради мен?
Дойдох, защото мой дълг е да ви предупредя.
Да ме предупредите... за какво? - За Дяволик.
Значи този мистериозен престъпник,
за когото всички говорят, наистина съществува.
Разбира се. Мислехте го за градска легенда ли?
Сигурен съм, че планира нов обир.
Щом говорите с мен значи става дума за Розовия диамант.
Такъв ценен скъпоценен камък
е неустоимо изкушение за Дяволик.
Откъде Дяволик ще узнае за мен и за Розовия диамант?
Той узнава всичко. Винаги.
Инспекторе, вие говорите за Дяволик
като за свръхестествено същество.
Няма никакво вълшебство, лейди Кант.
Той е човек, но изключително талантлив.
Колкото и необикновен да е
не виждам как би могъл да узнае за мен.
Тук съм само от няколко дни.
Подозирам, че навсякъде има мрежа
от информатори, които работят за него.
И тук в Белер, и в Южна Африка.
Подозирате?
Тоест не сте сигурен.
Проведохме обширни разследвания в престъпния свят,
но всички мълчат.
Може би защото всички знаят, че да предадеш Дяволик...
означава смърт. - Не преувеличавате ли, инспекторе?
Повярвайте ми, лейди Кант,
ако Дяволик възнамерява да открадне Розовия диамант,
животът ви може да е в опасност.
Искате да избягам в Южна Африка като уплашено момиченце?
Не, ще изпратя цивилни агенти да наблюдават хотела ви.
При максимална дискретност. Никой няма да ги забележи.
Ясно.
Ще му поставите капан, използвайки ме като стръв.
Вие сте уникална жена.
Ако това е комплимент, благодаря. - Не, констатация.
И така, къде ще отседнете в Клервил?
В хотел "Екселсиор". - А диамантът?
На път е като специална пратка от Южна Африка.
Ще ме чака в Клервил след два дни.
Къде ще се съхранява?
Официално в сейфа на директора на хотела,
но там ще има само празна кутия.
Истинският диамант ще бъде депозиран
от южноафриканските охранители в друг сейф.
В моята стая...
но това го знаем само аз и директорът на Екселсиор.
А сега и вие, естествено.
Ясно, благодаря за отделеното време, лейди Кант.
И нещо последно.
Моля, не казвайте на никого за нашия разговор
и ако се срещнем отново, престорете се, че е за пръв път.
Защо е нужна толкова тайнственост?
Никой не познава истинското лице на Дяволик.
Той може да е всеки.
Сервитьорът, който минава.
Човекът зад мен с вестника.
Или мъжът, който току-що влезе.
Дори някой от най-доверените ми хора.
Не думайте? - Той може да бъде всеки.
Затова ви моля нашата среща...
да остане в тайна.
В такъв случай, инспекторе...
приятно ми беше да не се запозная с вас.
ГРАНД ХОТЕЛ ЕКСЕЛСИОР
И кой ще се занимава с това?
Директорът каза категорично,
че тази специална задача ще бъде дадена на Роберто.
Защо винаги той получава приятната работа?
Какво очакваш? Той е домашният любимец на управителя.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна. - Да, и каква е тя?
Погледнете се в огледалото.
О, синьор Красавец. - Нашата филмова звезда.
Благодари се, че въобще имаш работа.
Това е временна работа за мен. Имам много по-големи планове.
Не съм като вас двамата.
Какво означава: "Не съм като вас двамата"?
Скъпи колеги, за разлика от вас,
аз няма да умра като камериер.
Разбира се, продължавай да си мечтаеш!
ВХОД САМО ЗА ПЕРСОНАЛА
Лека нощ, Хосе. - Лека нощ.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна.
Ако директорът ме е избрал за личен камериер
на лейди Кант, причината е очевидна.
Ако знаеш само колко ти завиждаме в Лесан.
Аз и всички момичета от болницата.
Всички мечтаем за мъж като Валтер Дориан,
който да ни заведе да живеем в големия град
и повече да не трябва да работим.
Елизабет.
Всичко наред ли е?
Почти не го виждам.
Винаги е някъде.
Понякога се прибира вкъщи...
постои няколко часа...
и след това отново изчезва.
Боже, изневерява ли ти? - Не!
Заради неговата работа е.
Така ми обясни.
И каква е тази работа?
Ами аз...
вероятно не съм разбрала всичко.
Бизнес, казва.
Но той печели много пари. - Да.
Тогава всичко е наред.
Знаеш ли какво ще ти кажа? Искаш ли да се разменим?
Виж, имаш всичко, което може да си пожелаеш:
Красив дом и мъж, който постоянно го няма.
Какво повече искаш?
Искам Валтер.
Щастлива съм само, когато съм с него.
Някой виждал ли е Роберто? - Не, синьор директор.
Къде е, по дяволите? Лейди Кант пристига.
Мога ли аз да помогна, синьор? - Не.
Ада... виждала ли си Роберто?
Не, синьор директор. - Не разбирам, няма го...
Добро утро. - Роберто!
Извинете за закъснението. - Побързай, лейди Кант е на път.
Благодаря.
Лейди Кант, аз съм директорът. - Приятно ми е.
Добре дошли в Екселсиор. - Благодаря.
Може да се регистрирате на рецепцията.
Как пътувахте? Трябва ли ви нещо? - В момента не, благодаря.
За всичко си обръщайте към Роберто,
вашия личен камериер.
След вас.
Този е сейф последен модел.
Подсилена стомана и ултра-безшумен механизъм.
Практически е невъзможно да се идентифицира комбинацията.
Чудесно. - Най-доброто за клиенти като вас.
Заповядайте.
Веднага ще изпратя Роберто да ви приготви ваната.
Ало?
Да, съединете ме, моля.
Джорджо. Здравей.
Добре съм. Тъкмо щях да взема вана.
Ти как си?
Къде ще се видим довечера?
У вас ли?
Сигурен ли си? Няма ли да е по-добре...
Разбирам. Прав си, може да е неудобно.
Добре, у вас в 21:30. Какъв е адресът?
Да...
Да. Чудесно.
Ще се видим довечера, Джорджо. И благодаря за поканата.
Лейди Кант. Ваната ви е готова.
Благодаря. - Трябва ли ви още нещо?
Не, благодаря, Роберто. Може да си вървите.
За каквото и да е... ще бъда в хотела до 18:00.
Просто позвънете на звънеца.
Довиждане. - Довиждане.
Задръжте рестото. - Благодаря, синьора, приятна вечер.
Валтер!
Скъпи, ти си тук.
Най-после си тук.
Успокой се.
За съжаление трябва да изляза, Елизабет.
Но ти току-що си дойде.
А ти не беше вкъщи. - Знам, прав си.
Извинявай, прости ми. Моля те, не заминавай.
Остани малко с мен. - Нямам време.
Нека поне да хапнем заедно. Ще сготвя нещо.
Ще бъда бърза. - Елизабет.
Знаеш, че не обичам, когато се държиш така.
Да, знам.
Валтер?
Ще се върнеш по-късно, нали?
Ще закъснея. Не ме чакай.
Опитваш се да ме напиеш ли?
Какво говориш. Изпила си само чаша вино.
За мен е достатъчно. Благодаря, Джорджо.
Искам да вдигна тост.
Добре.
За Ева...
най-красивата жена на света.
Ти преувеличаваш.
За мен ти си такава. - Джорджо, моля те.
Извинявай.
Това, че си тук, Ева, е сбъдната мечта.
Просто мечта.
Вечерта обещаваше да е прекрасна.
Не я съсипвай.
Опитай се да крещиш и ще те убия.
Губиш си времето.
Дяволик.
За какво говориш?
Розовият диамант е фалшив.
Застани до стената.
Това е перфектно копие.
Човешкото око не може да разбере разликата.
Не си играй игрички с мен.
Ще ти струва скъпо.
Неприятно е, когато не ми вярват...
особено, когато казвам истината.
Ти не се страхуваш от мен.
Вече ми се е налагало да имам работа с престъпници
и никога не съм се страхувала.
Защо й е на една толкова богата жена като лейди Кант
да има фалшив диамант?
Тайно продадох истинския, още когато лорд Кант беше жив.
Защо?
Имах нужда от пари.
Защо?
Отговори.
Изнудваха ме в Йоханесбург.
Не можех да позволя съпруга ми
да разбере някои неща за миналото ми.
В кого е сега диаманта? - Не знам.
Продадох го чрез посредник и не знам на кого.
Жена като теб може да лъже, без да й мигне окото.
Лесно е да откриете истината.
Вземете диаманта и направете експертиза.
Ще го направя...
но ако ме лъжеш... - Ще се върнеш да ме убиеш.
Нали така? - Да.
Никой не си играе игрички с мен и след това остава жив.
Но ако казвам истината моля да ми върнете пръстена.
Поканена съм на важен прием.
Искам да го нося и да бъда най-красивата.
Да възхитя всички.
За това не ти трябва диамант.
Валтер.
Защо изкрещя? - Боже, толкова се изплаших.
Какво става? - Ти ли беше отвън?
Разбира се, че бях аз. Тъкмо се върнах.
Не, не, не... В края на градината...
там... имаше...
Нещо се издигна от моравата и тогава...
и тогава изпод земята излезе човек.
Човек изпод земята? - Да.
Мислиш ли, че е възможно?
Но аз го видях.
Къде?
Там. Край храстите.
Там е много тъмно.
Как можа да видиш някого?
Е, не... не го видях ясно.
Беше по-скоро...
Сянка ли? - Да!
Там долу е пълно със сенки.
Мисля, че си оставила въображението ти
да надделее над теб.
Или трябва да повярвам, че наистина си видяла...
призрак да излиза от земята?
Ти си прав.
Вече по-добре ли си? - Да.
Добре.
Да си лягаме и да забравим за всичко.
Забрави тези грозни мисли.
Роберто?
Ще дойдете ли за секунда, моля?
Добро утро, лейди Кант.
Добро утро. Благодаря за закуската.
Просто си върша работата.
Чувал ли сте за Дяволик?
Чувал съм за него.
Също както всички останали.
Но никога не сте го срещал? - За мой късмет не.
Как може да сте толкова сигурен,
щом никой не знае как изглежда?
Простете, лейди Кант,
но не разбирам защо ми задавате тези въпроси.
Защото бих искала да се запозная с него.
Не се ли боите от него?
Не.
Разбирате ли, че срещата с Дяволик
означава среща със смъртта?
Ще поема този риск.
Както желаете...
но сега вече няма да те пусна никога.
Аз и не искам.
Но аз го видях.
Видях го.
Знам... че го видях.
Видях го.
Невероятно.
С тези маски може да станеш всеки.
Момент...
за пръстена в сейфа знаех само аз...
директорът на хотела...
и оня инспектор.
Джинко.
Разбира се! Ти си бил в хотела в Белер.
Успя да ме заблудиш.
Какво?
Чудиш се дали може да ми се довериш.
Ти си първият човек, който видя лицето ми.
Това беше твое решение. Защо го направи?
Още не знаеш може ли да ми се довериш.
Сега ти знаеш твърде много и сърцето ми иска да ти вярвам,
а разумът ми иска да те убия.
От този момент бих искала да знам повече за теб.
Как се казваш?
Валтер Дориан... но това е фалшива самоличност.
Кой си всъщност?
Не говоря за това. Не настоявай.
Няма. Добре.
Да сменим темата.
Имаш ли жена?
Ало, полиция?
Обичаш ли я?
Ще й оставя малко пари и ще изчезна от живота й.
А ти?
Сгодена съм.
За кого? - За Джорджо Карон.
Зам-министърът на правосъдието?
Какво планираше да правиш тук?
За какво говориш?
Тази вечер... когато идваше към къщата ми.
Какво планираше да се случи?
Една приятелска вечеря, нищо повече.
Ева, знаеш добре, че съм влюбен в теб.
От срещата ни в Южна Африка, когато съпругът ти още бе жив.
Не говори глупости.
Глупости?
Тогава защо, когато се оказа в беда,
дойде при мен?
Едва ме познаваше.
Защото си разбрала, че бедният идиот-чиновник
е влюбен в теб
и би направил всичко, за да ти помогне.
Какво искаш, Джорджо?
Какво може да иска един влюбен мъж?
Да се ожени за жената, която обича...
и да я направи щастлива.
Но аз не те обичам.
Обичаш ли го? - Винаги съм го считала за приятел.
Но обичаше лорд Кант, нали?
Ставаш неприятен. - Отговори ми.
Омъжи се за този старец по любов...
или заради изгода?
Той мисли, че мъжът ми е бил посредникът
при продажбата на розовия диамант вместо мен.
Зам-министър се занимава с южноафриканската мафия?
Лейди Кант няма нужда да се омъжва за зам-министър.
Лейди Кант не се нуждае от разследване
на предполагаемия инцидент при лов,
който я направи вдовица...
и богата.
Знаеш добре, че исках да те помоля за помощ,
за да не спрягат името Кант в това разследване.
Това е възможно.
За щастие никой не знае коя е била Ева Кант...
преди да стане дама.
За какво говориш?
Някои хора още те помнят в "Синият кон".
Синият кон?
Да. Забрави ли?
Нощният клуб, в който се подвизаваше.
Питър Сорел.
Помниш ли го?
Той беше гангстер...
а ти... работеше за него.
Или предпочиташ да говорим за протокол KD-26?
Промишленият шпионаж е престъпление. Знаеш го, нали?
Направил си проверки за мен. - Естествено!
Мислеше, че ще ти помогна, без да знам коя си?
Пълното ти досие... е в моя сейф.
Защо?
Не ми отговори на въпроса.
Обичаш ли го?
Ненавиждам го.
Седни.
На 11-ти другия месец ще се навърши
една година от смъртта на съпруга ти.
На следващия ден ще организираме голямо парти.
Както ти го обичаш. Екстравагантно, пищно!
И там ще обявим годежа си.
Очаквам да кажеш "да", Ева.
Да.
Браво.
Ще имам изненада за теб, която ще те остави без дъх.
Ще видиш.
Обичам те, Ева.
Обичам те.
Искам те. Искам те сега.
Сега...
Ако трябва да бъда твоя годеница ще го направя,
но никога повече не смей да ме докосваш!
Не мога да дишам.
Ще ти мине.
Той е страхливец.
Ще открадна това досие.
За теб.
За да може да продължиш да бъдеш красивата лейди Кант.
Момент...
Реши да не ме убиваш ли?
Значи ми вярваш?
Не те познавам достатъчно добре, за да съм сигурен,
но знам, че никога няма да срещна друга жена като теб.
И сега какво?
Ще се погрижа за Карон. - Как?
Ще заема неговото място.
Ще трябва ли да го убиеш?
Само ако е необходимо.
Добро утро, синьорина Гай. Инспектор Джинко.
Отсечената глава! О, Боже!
Моля ви, помогнете ми!
Марис, заведи я вътре. - Слушам.
Остани с нея. - Да, синьор.
Не я пускай навън под никакъв предлог.
Ако трябва й дай успокоително.
Инспекторе, какво я прихвана?
Не знам, но скоро ще разберем.
Разчистете пътя. Паркирайте колите на скрито място.
Слушам, синьор.
Както знаете, синьора Ева Кант е гост във вашия хотел.
Тя е моя годеница.
Поверявам я на вашите грижи.
Надявам се, че разбирате за какво говоря?
А, годежът ни още не е официално обявен.
Разчитам на вашата дискретност.
Еуженио, Роберто още ли е с лейди Кант?
Доколкото ми е известно.
Как е възможно? Той й взе закуската преди повече от час.
Той нещо се умилкваше около нея...
и щом още е там може би и лейди Кант...
Остави лейди Кант на мира, ясно?
Мълча си, но на ваше място бих проверил...
Върни се на работа! Веднага!
Кога ще те видя отново? - Веднага щом взема досието.
Кога ще бъде това? - Утре.
Толкова скоро? - По обед. Иди в бар "Белавита".
Един мъж ще се приближи до теб и ще каже:
Лейди Кант, очите ви са с цвят на смарагди.
Това ще съм аз.
Подиграваш ли ми се?
Защо да го правя?
Познавам мъже като теб.
Те се появяват, вземат каквото искат,
обещават и след това изчезват.
Какво имаш предвид?
Може и да не дойдеш,
а аз не искам да вися там като идиотка и да те чакам.
Ти не ме познаваш. Аз държа на думата си.
Ще бъда там.
Бързо в гардероба.
Идвам.
Извинете за безпокойството, лейди Кант, може ли?
Моля.
Да сте виждала случайно Роберто? - Да.
Донесе ми закуската и си тръгна.
Странно, от рецепцията ми казаха, че още е тук.
Очевидно са се объркали. - Да, очевидно.
Роберто изглежда е оставил тук връзка ключове.
По грешка, очевидно. Имате ли нещо против да погледна?
Разбира се. - Благодаря.
ЗНАЕШ ЛИ МОРЗОВАТА АЗБУКА?
ДА.
ИЗЛЕЗ, КОГАТО ТИ КАЖА.
Сигурно ги е оставил другаде...
но след като вече съм тук мога да проверя спалното бельо.
Ще отнеме само секунда. - Разбира се.
Позволете. - Синьор директор!
Забравихте да погледнете в банята. За ключовете.
Роберто я чистеше и може да ги е оставил там.
Е, не е толкова важно. - Нали затова дойдохте?
Моля ви, проверете.
Вие сте права. Ще проверя.
Запомни! Утре по обяд.
Палмер.
Инспекторе!
Вижте.
Това сте вие. Отсечената глава.
Не я докосвай, Флориан! Никой да не докосва нищо.
Дяволик е способен на всичко.
Инспекторе, тези лица са перфектни. Защо му са на Дяволик?
Ще го попитаме.
ПОЛИЦАИ
ЧИНОВНИЦИ
БАНКЕРИ
БИЖУТЕРИ
ПОЛИТИЦИ
МИНИСТРИ, ЗАМ-МИНИСТРИ, СЕКРЕТАРИ
ДЖОРДЖО КАРОН ЗАМ-МИНИСТЪР
Приближава кола.
Струва ми се, че в колата пътува семейство.
Колата не спря. - Добре, стойте на позиция.
Инспекторе, 2:00 е. Мислите ли, че Дяволик ще се появи?
Няма да оттеглим оттук, Палмер.
Дори ако трябва да чакаме цяла година.
Инспекторе, идва още една кола.
Един мъж.
Сера, виждаш ли го?
Не, пътят е празен.
Невъзможно е. Той трябваше да мине оттам.
Инспекторе, никой не идва. - Иди да провериш!
Бързо! - Тръгвам.
Инспекторе, живият плет мърда!
Той е! Оттук нататък пазете радио мълчание.
Всички да се приготвят.
Едно грешно движение и ще стрелям.
Горе ръцете.
Не мърдай.
Не стреляйте! Не стреляйте!
Замръзни!
По дяволите!
Горе ръцете.
Белезници.
Флориан, колата.
Слушам.
Синьорина! - Пуснете ме!
Синьорина, спрете! - Валтер!
Валтер.
Ще ви донеса сметката.
Синьорина?
Да ви донеса ли още един чай?
Да, благодаря.
Чу ли новините? - Какво се е случило?
Ето, чети сам.
Удивително! - Хванали са го.
Това е голям успех за инспектор Джинко.
ДЯВОЛИК Е АРЕСТУВАН
Ето го!
На гилотината! - Убиец!
Крадец!
Обесете го!
Чудовище!
Обесете го! - Тишина в залата!
Днешният процес със сигурност
ще влезе в историята.
Обвиняемият, синьор Валтер Дориан,
да приемем, че това е името му,
въпреки че нямаме никакви документи,
е обвинен, че е Дяволик,
престъпникът, който тероризира Клервил.
Той е крадец и безмилостен убиец.
За такива престъпления, няма смекчаващи обстоятелства.
КАК МОГА ДА ПОМОГНА? - Заседанието започва.
Ваша чест, обвиняемият е отказал адвокат.
Това негови думи ли са? - Не, той не казва нито дума.
Не отговаря на въпроси и... - Разбирам.
Намерете първия наличен обществен защитник.
КАК МОГА ДА ПОМОГНА?
Искам психиатрична експертиза. - Ваша чест.
Напомням на моя колега, че обвиняемият вече е прегледан
и е признат за напълно здрав и дееспособен.
Наистина ли? От кого?
От съдебния психиатър.
Членове на журито, вижте!
Той не може да спре клепачите си да мигат!
Ясен признак на психично заболяване.
"ВИА ДЕЛ ФАБРИ"
ТРЕТАТА ТУХЛА ОТДЯСНО
Дяволик е майстор на манипулацията.
Той е способен да измами и да подчини на волята си
дори хора, които не се доверяват на никого.
Не.
Не съм забелязвала нищо подозрително, наистина.
Много го обичах.
Това е всичко, което знам.
ПЪТЯ ЗА ПАПИНЯН 37-МИ КИЛОМЕТЪР
Ваша чест, фактът, не знаем нито самоличността,
нито националността на моя клиент
не означава автоматично, че той е скандалният Дяволик.
Работата на прокуратурата е да докаже това обвинение...
така че у никого да не остане съмнение.
Ваша чест, мога ли да представя доказателства на съда?
Не възразявам.
4231
Този костюм е намерен в пещерата под Вила Дориан...
а тази рядка снимка е направена от охранителна камера
по време на един от неговите обири.
Както виждате костюмите са идентични.
ВЗЕМИ ЖЪЛТИЯ И ЗЕЛЕНИЯ ФЛАКОН
Сега чакаме утрешната присъда срещу Дяволик.
Няма никакво съмнение за изхода на този процес.
В името на народа на Клервил този съд признава обвиняемия
за виновен!
Смъртната присъда ще бъде изпълнена в затвор Ронсон вдругиден.
Без съмнение в момента, в който острието на гилотината
падне върху Дяволик,
цялото население на Клервил ще въздъхне с облекчение.
Искам да говоря със синьор Джорджо Карон.
Заместник-министърът на правосъдието? - Именно.
Ето, прекрасна синьора.
Попълнете този формуляр и ние ще ви уведомим
дали и кога зам-министърът може да ви приеме.
Позвънете му. Кажете му, че лейди Кант е тук.
Без повече обаждания, Флора. Не искам да ме безпокоят.
Ясно, синьор Карон.
Много пъти се опитвах да ти се обадя в хотела...
но ти никога не бе там...
или се преструваше, че те няма.
Сега съм тук.
За да се извиниш за нелепото си поведение, надявам се.
И двамата трябва да се извиним, не мислиш ли?
Искаш аз да ти се извиня?
Изглежда не си разбрала, Ева.
Никога няма да приема отказ. Няма начин.
Кълна се в Бог...
че ако не го направиш, ще те унищожа.
Джорджо, Джорджо...
пак ли с твоите заплахи?
Не разбра ли, че за да завоюваш жена като мен
трябва да правиш нещо друго? Трябва да ме накараш да мечтая.
Грешиш, ако мислиш, че не съм достатъчно богат.
Аз съм и много влиятелен човек.
Не е въпрос на пари.
Или на власт.
А на какво е тогава?
На емоции.
Накарай сърцето ми да подскочи.
Дай ми моменти, които да помня до края на живота си.
Това може да ме накара да се влюбя.
Мога да ти дам всичко, което пожелаеш.
Не мисля така.
Поне засега.
Толкова съжалявам.
Сбогом завинаги, Джорджо,
а ако искаш да ме изобличиш...
изобличи ме. - Не, чакай!
Чакай, дай ми още един шанс! - Твърде късно е.
Не е късно. Умолявам те.
Подложи ме на изпитание.
Готов съм да направя всичко за теб.
Това днешен вестник ли е?
Да, защо?
ГИЛОТИНАТА ОЧАКВА ДЯВОЛИК
Ето защо.
Ти си зам-министър на правосъдието.
Уреди ми среща с Дяволик тази вечер.
Да те срещна с Дяволик тази вечер? За какво?
Тук пише, че е най-големият престъпник в историята на Клервил.
Би било незабравимо да се срещна с него в нощта преди екзекуцията.
Но това е просто безумие.
А изнудването не е ли безумие?
Какво общо има това... - Забрави, Джорджо.
Явно не си готов на всичко за мен.
Може би не искаш или не си достатъчно властен.
И в двата случая сбогом.
Добре, добре!
Ще ти позволя да се срещнеш с него...
но няма да отидеш сама.
Аз ще дойда с теб.
Директор, тази дама, чието име очевидно не мога да разкрия,
е агент на тайните служби.
Разбирам.
Какво мога да направя за вас, синьор?
Трябва да разпитаме Дяволик.
Мога ли да попитам защо?
Подозираме, че той разполага с информация,
свързана с националната сигурност.
Национална сигурност.
Да, затова... - Извинете.
Тази среща трябва да остане строго секретна.
Ето защо изключете всички микрофони.
Добре, ще направим както искате, но ви предупреждавам,
че според мен тази среща е безсмислена.
Защо? - Синьор...
веднага след като затворникът бе осъден на смърт
той изпадна в състояние, което мога да определя
само като кататонично.
Не яде и не говори.
Не реагира на дразнители.
Мога само да предполагам, че е изпаднал
в крайна форма на депресия,
предизвикана от съзнанието за предстоящата му смърт.
Стани.
Излез.
Дяволик. Дяволик!
Хайде, мигни поне.
Дяволик! - Ей!
Директорът е долу, да вървим. - Тръгвай.
Дяволик. Помогни ми да избягам.
Насам.
Седни.
Благодаря, момчета. Оставете ни сами.
Синьор, това, което ви позволявам да правите,
е изключително неофициално.
Моля, побързайте. - Няма да отнеме много време.
Когато приключите, чукнете по вратата.
Затвори, затвори!
Поговорихте ли? Как мина?
Вие бяхте прав. Все едно говорех на стената.
Поне опитахме. - След вас.
Стани.
Насам. Върви.
Насам.
Добро утро, синьор. - Добро утро.
Добро утро, синьор Карон. Подготвих ви пощата.
Сега нямам време, Флора. Ще я видя по-късно.
Инспекторе, след минута битката ви с Дяволик ще приключи.
Дяволик ще влезе в историята
като най-страшния престъпник на всички времена.
Невероятен човек. Безразличието му е ужасяващо.
Дори пред лицето на смъртта остава леденостуден.
Мислите ли? Според мен се страхува.
От дни е такъв.
Сякаш съвсем е затъпял.
И е вярно.
Погледът му е тъп, неотзивчив.
Като на наркоман.
Не!
Това е маска.
Това е Джорджо Карон.
Обезглавихме зам-министъра на правосъдието.
Синьор, това, което ви позволявам да правите,
е изключително неофициално.
Моля, побързайте.
Няма да отнеме много време.
Когато приключите, чукнете на вратата.
Затвори, затвори!
Ева...
Ева, ключът.
Пентоталът започва да действа.
Сега той ще ни разкаже всичко.
Къде държиш досието си за Ева Кант?
В касата в моя офис.
Комбинацията?
Четири, шест, седем, осем.
Трябва да побързаме. - Почакай.
Има ли още нещо ценно в касата?
Ключът от моето съкровище.
Какво съкровище?
Бижута, диаманти,
златни кюлчета.
Плод на изнудванията.
Аз съм много... - Замълчи.
Какво отваря ключът от касата?
Отваря касета 1325
в трезора на Централната банка на Генф.
Ева, скополаминът.
Невероятно, с очите си видях
как зам-министърът излиза от килията за разпити!
Той не просто е избягал. Искал е да го смятаме за мъртъв.
Но вие го разкрихте, инспекторе. - И той засега не знае.
Това ще ни е от полза. Станалото трябва да се скрие.
Какво да правим с тялото на Джорджо Карон?
Задръжте го тук поне до утре.
Аз не съм компетентен да взема това решение...
но ако искате ще попитам.
Трябва да разберем коя е жената.
Докато новината не излезе, тя няма причина да се крие.
По описанието на директора жената се набива на очи.
Карон явно я е познавал добре щом й е вярвал толкова много.
Свържете се с приятели, роднини, колеги.
Може би някой я е срещнал. - Как да процедираме?
Ще се разделим и изпрати
двама мъже в офиса и в дома на Карон.
Слушам, инспекторе... Флориан! - Сержант.
Инспекторе, получих разрешение.
Значи се договорихме. Официално Дяволик е мъртъв.
Добре.
СТРОГО СЕКРЕТНО
Инспектор Джинко, полиция на Клервил.
Трябва да говоря с кабинета на заместник-министър Карон.
Ало, да.
Инспектор Джинко?
Какво иска?
Добре, свържете ме.
Инспекторе, как мога да ви помогна? - Ало, синьора.
Имам нужда от помощ по деликатен въпрос,
който изисква максимална дискретност.
Ще се постарая. - Търсим някого.
Една жена и знаем, че зам-министърът я познава.
Попитайте го сам, той е тук.
Ще ви свържа. - Не, чакайте и ме чуйте внимателно!
Инспекторе, не ви разбирам.
Двама от моите хора са на път.
Спокойно напуснете офиса и им кажете, че Дяволик е вътре.
Дяволик? Къде?
Синьора, ще ви обясня всичко по-късно.
Говорете само с моите хора. Разбирате ли?
Добре, добре.
Синьор?
Тръгвате ли вече, синьор?
Да тръгваме по-бързо.
Какво стана?
Взех досието, но е безсмислено
да се опитваш да скриеш миналото си.
Защо? - Джинко знае, че съм жив
и скоро ще разбере кой ми е помогнал.
Синьора?
Тук ли сте, синьора?
Къде е отишла?
Виж!
Синьора!
Всичко наред ли е?
Сега накъде?
Към Генф.
Искаш да влезеш в банката дегизиран като Карон?
Не мога... и това вече не ни върши работа.
Но не се отказвам от обира.
Блондинка с коса в шиньон? Това е Ева Кант.
Ева Кант? Наследницата?
Да, това е тя. Тя беше тук онзи ден.
Какви бяха отношенията й със синьор Карон?
Зам-министърът бе влюбен до уши в нея.
Тя се е възползвала от него, така ли? - Така изглежда.
Инспекторе, по касата няма следи от взлом.
Как я е отворил Дяволик? - Очевидно е знаел комбинацията.
Трябва да разберем какво е взел. Елате с мен, синьора.
Проверете дали нещо липсва.
Не съм сигурна. Това бе личната му каса.
Доколкото знам той съхраняваше в нея
работни досиета и важни документи.
Може ли наскоро да е сложил в нея нещо много ценно?
Може би бижута или крупна сума пари.
Доколкото ми е известно, не. И според мен е странно.
Защо? - Той заемаше висока длъжност
и водеше хубав живот, но не беше богат.
Разбирам. Благодаря, синьора,
можете да се приберете, но пазете пълна дискретност.
Не казвайте на никого за случилото се.
Миксон.
Придружете дамата. - Насам, синьора.
Не мога да се прибера. Имам още документи...
Синьора, ще запечатаме офиса. Никой няма да влиза.
Благодаря отново и довиждане.
Довиждане.
Направете опис на съдържанието на касата.
Както кажете, инспекторе, но ми се струва загуба на време.
Дяволик вече е взел това, което е искал.
Не, Палмер, не сме сигурни в това.
Хайде, да започнем обиска.
Инспекторе!
Инспекторе, вижте какво намерих. Бяха скрити зад радиатора.
Вижте.
Стенограма от разговор между бижутера Болтен
и посланика на Южна Африка.
Обсъждат нелегално внесени от посланика диаманти.
Има дори лента.
Вижте.
Има снимки на мъж, който влиза в хотел
с момиче на не повече от 20 години.
Това е Гуидо Фурлан, индустриалец. Женен с деца.
В останали папки има подобни неща.
Излиза, че Карон е изнудвал тези хора?
Може би. Събирал е мръсотия.
Може би Дяволик е търсел това, но не го е намерил.
Не съм убеден. Има нещо...
Изнудването не е в негов стил.
ДОБРЕ ДОШЛИ В ГЕНФ
ЦЕНТРАЛНА БАНКА НА ГЕНФ
Синьора Морел? - Точно така.
Ада Фанел, мениджър. Здравейте и добре дошла.
Удоволствието е мое. - Най-накрая се срещаме.
Наистина. - А вашите безценни картини?
В колата са. - А...
Историята им е романтична, но и много тъжна.
Млад и много талантлив художник без пари
и красиво момиче от висшето общество.
Семейството й се противопоставя
и ги принуждава да се разделят.
Звучи като роман. - И все пак е истинска история.
Влизайте, момчета.
След вас. - Благодаря.
Отвори, моля те, Джанлука.
И това красиво момиче беше моята баба.
Боже, излиза, че баба ви и великият Турние...
Да, точно така.
Като подарък за раздялата
той нарисувал тези два нейни портрета.
Извинете моята прагматичност, но днес те струват цяло състояние.
Парите не ме интересуват. За това е застраховката!
Но тези две картини са много близки на сърцето ми.
Само мисълта, че могат да ги откраднат...
Това няма да стане.
Нашата система за сигурност е абсолютно безопасна.
Тя е гениална в своята простота.
Сводът е издълбан от един огромен стоманен блок.
Таванът, подът, четирите стени, всичко е стомана.
Впечатляващо!
Между стоманените стени и външните стени
има кухина с телена оплетка, обграждаща целия свод.
Ако някой дори само я докосне
алармата се включва и полицията ще бъде тук след пет минути.
Ако съм разбрала правилно това е като трипластова торта.
С външните стени, телената мрежа
и стоманения свод, нали?
Мама мия! Никой не може да влезе тук.
Никой. Вашата касета.
Номер 1962.
Това е вашият ключ. - Благодаря.
Първо аз вкарвам моя,
а после вие вкарвате своя.
Така ли? - Така.
Три, две, едно...
Ето. Поставете ги.
Откъде ги взехте?
От офиса на Джорджо Карон.
Скрити зад радиатора на тоалетната.
Какъв плъх.
Изнудваше ли ви? - Да.
Искаше един милион в златни кюлчета за снимките.
Бях готов да му платя.
Това вече не е необходимо. Заповядайте.
Благодаря, инспекторе, благодаря.
Вие сте истински джентълмен.
Довиждане.
От един е искал златни слитъци, от друг бижута...
Карон явно има някъде скрито съкровище.
Затова са били нужни двата препарата,
открити при аутопсията.
Скополаминът го е лишил от воля...
и отиде на ешафода без съпротива,
а пентоталът е трябвало да го накара да каже
къде е скрито съкровището му.
Ние също трябва да го разберем преди Дяволик да го обере.
Това е единственият начин да го хванем.
Претърсихме дома и офиса му.
Разпитваха всички, но никой не знае нищо.
Трябва да отчетем, че Карон бе много хитър.
Без да поражда подозрение той е направил кариера с изнудване
и е натрупал огромно състояние.
Злато, диаманти... но никога пари.
Хитър, но все пак идиот.
Имайки лична каса е скрил тези досиета зад радиатора.
Дори чистачката е можела да ги намери.
Свалете печатите от офиса на Карон. - Защо?
Защото си прав. Безсмислено е да държиш
компрометиращи документи зад радиатор.
Мислите, че някой нарочно ги е сложил там?
Именно.
Някой, който знаеше, че ще погледнем в касата.
Тези маски са невероятни.
Как мина?
Картините са в касета №1962.
Отлична работа.
Беше лесно.
Сега какво?
Банката затваря в 17:00.
Сбогом, синьора. - До утре, Алдо.
Вътре остават само двамата охранители.
Всички напуснаха.
Около 22:05 охраната активира алармата
и изгася светлините.
Лазерите ще се активират в 22:25.
Ще се изключат след пет часа, 37 минути и 21 секунди.
Остатъчната топлина ще стопи последните милиметри стомана.
Но ако се разтопи секунда по-рано няма ли да засегне мрежата?
Това няма да стане. - Защо говориш толкова уверено?
Не говоря аз. Физиката говори.
Отпусни се. Твоята работа е свършена.
Сега е мой ред.
Малко чай? - Благодаря, остави го там.
Това е карта на водната мрежа под банката.
Нанесени са всички шахти. Виждаш ли №25?
Ще вляза и ще изляза през нея.
Ще трябва да си проправиш път по напълно прав участък в тунел.
През нощта там няма никой.
А ако все пак има някой?
Жалко за него.
Цистерната е разположена близо.
Веднъж вляза ли вътре ще мога да работя спокойно.
Как е възможно нищо да не те притеснява?
Много неща ме притесняват.
Но за всеки проблем се опитвам да намеря правилното решение.
Това, например, ще реши проблема със стената.
Просто трябва да го спра, преди да докосне мрежата.
Нататък ще е доста по-просто.
Само трябва да го удължа и да го прекарам през мрежата
като внимавам да не я докосна.
Няколко капки киселина ще разтопят
ключалката на вратата на касетата.
Изчисли ли колко време ще отнеме да наводниш трезора?
Дебитът на водата е 5000 литра в минута.
Обемът на цистерната и свода са 700 кубични метра.
Ще отнеме два часа и половина. - Това не те ли притеснява?
Ще бъдеш блокиран два часа и половина
без да знаеш какво се случва навън.
Грешиш, знам точно какво ще се случи.
Няма нещо, което да не съм предвидил.
Добър вечер, синьора.
Това ли търсехте?
Не, инспекторе, има някакво недоразумение.
Не ме лъжете, синьора. - Хванахме ви с ръце зад радиатора.
Не знам защо постъпихте толкова глупаво,
но очевидно знаете за тайните на шефа си.
Остава да разберем дали сте и съучастничка.
Съучастничка... вижте ми къщата и банковата сметка.
Никога не съм взимала нищо. - Изнудването е престъпление.
Знаели сте и не сте ни съобщила.
Да, защото съм негова секретарка.
Освен това моята дума
срещу думата на зам-министър?
Взели сте тази папка от сейфа, за да не я намерим.
Да... Да, съжалявам.
Паникьосвах се, страхувах се да не стана съучастница.
Бях глупава. Истинска идиотка.
Какво още липсва от сейфа?
Знаете, нали?
Знаете какво е взел Дяволик.
Не знам дали е взел нещо друго,
но едно знам със сигурност... един ключ.
Ключ от какво?
Не разбирам защо отказваш помощта ми. - Още не си готова.
Не съм готова? Извинявай, но благодарение на мен,
главата ти е още на раменете.
Планирал съм всичко. Нямам нужда от ничия помощ.
Каква трябва да бъде моята роля?
Добрата съпруга, която те чака у дома?
А ако полицията те преследва?
Само един полицай може да ми създаде проблеми.
Джинко, но той сега е в Клервил.
Проклета вещица! - Сдържай се, Палмер.
Как да се сдържам, инспекторе? Защо не ни каза по-рано,
че Дяволик е взел ключ от касета в Централната банка на Генф?
Загубихме толкова време. - Още нищо не е станало.
Ако Дяволик е успял да извърши кражбата досега щяхме да чуем.
Прав сте, инспекторе, както винаги.
Какво правиш? - Звъня в банката.
Трябва да предупредим охраната.
Палмер, още ли не си разбрал?
Дяволик е способен да заеме мястото на всеки.
Може той да отговаря на телефона.
Да предупредим полицията в Генф? - Ще запазим всичко в тайна.
Какво ще правим тогава? - Събери екипа, отиваме в Генф.
Когато алармата се включи охраната ще провери мониторите
и ще си помислят... - Има теч, трезорът се наводнява!
И ще деактивират алармата.
Да я изключа ли? - Да.
Ало?
Какво? Боже мили!
Обадете се веднага на пожарната! Идвам по най-бързия начин.
Пожарната ще пристигне най-много след 15, 20 минути.
Боже, това е бедствие с библейски размери!
Мисля, че има скъсана тръба в тоалетната в трезора.
Мислиш ли? Изглежда голямо за тоалетна!
Едва ли е отвън. Трезорът е водонепроницаем.
Има един метър стомана. Невъзможно е.
Във всеки случай трябва да побързаме.
Водата ще стигне над вратата на трезора в рамките на час
и няма да можем да го отворим, без да наводним банката.
Директорката каза, че ще пристигне скоро.
Само директорката може да отвори трезора през нощта,
но аз направих така, че тя да не стигне навреме.
Последният проблем са мониторите...
но водата ще се погрижи за тях.
Господи!
Водата трябва да е стигнала до елтаблото в трезора
и камерите излязоха от строя.
С изключени камери мога да вляза, без да ме виждат.
Ще имам достатъчно време, за да взломя касетата,
без да пораждам подозрения.
Инспектор Джинко, полиция на Клервил. Какво става?
Логан, началник на пожарната.
Инцидент, инспекторе. Трезорът е наводнен.
Вие ли сте нощната охрана? - Да, инспекторе.
Защо не сте пред мониторите? - Камерите не работят.
Инспекторе, с моите хора слизаме в тунелите.
Не, може да е опасно. - Защо да е опасно?
Може да срещнете Дяволик.
Господи! - Но, инспекторе, Дяволик е мъртъв!
Това казахме на хората, за да го заблудим.
Ставащото е негова работа. В момента изпразва трезора.
Свържете ме с полицията в Генф. - Веднага.
Централен участък на Генф слуша.
Изпратете всички налични хора в Централната банка, веднага!
Пристигна.
Най-накрая сте тук, синьора.
Дяволик не е мъртъв и сега изпразва трезора.
Исусе!
Дяволик е вътре. Набийте си го в главите!
Инспекторе, ако отворим тази врата банката ще се наводни.
Дори не говорете за това. - Ще ви платим щетите.
Инспекторе, има още един проблем. - Какъв?
Който и да отвори тази врата, ще бъде залят от вълната.
Рискуваме сериозно нараняване или дори смърт!
Добре, тогава ми донесете карта на канализацията
с всички нанесени шахти.
Имате ли такава карта?
Разбира се, синьор.
Защо съм длъжна да чакам!
Това е моят град и това са моите хора.
Не ми казвайте какво да правя!
Инспектор Дрискал, ако изпратите хора в тунелите,
Дяволик ще ги убие, преди дори да разберат какво става.
За разлика от вас аз не се страхувам от Дяволик.
Хванахме го в капан. Той не може да избяга.
Както желаете, но бъдете готов да броите труповете.
А вие какво предлагате?
Дяволик не знае, че сме тук. Да го причакаме на излизане.
Това е карта на тунелите около банката.
Дяволик трябва да излезе през една от тези шахти.
Искате да ги наблюдаваме ли? - Да.
По двама мъже на шахта, готови да стрелят
и поставете блокади на всички пътища за достъп.
Съгласен. - Флориан.
Инспекторе? - Блокирайте крайбрежния булевард.
Пиле да не прехвръкне покрай вас.
Извинете, полицай... - Синьорина, не може да минете.
Трябва да се върнете. - Чакай, това е Ева Кант.
За мен беше чест да наблюдавам работата ви, инспектор Джинко.
Момчета. По колите!
Джинко.
Тук Дрискал, кой си ти? - Далтон, инспекторе.
Тук има счупена улична лампа. - Не думай!
Защо не огледаш дали няма и разпилян боклук по земята?
Какво става, Дрискал?
Нищо, един агент доложи, че има счупена улична лампа.
Искам да говоря с него.
Аз съм Джинко. Уточнете местоположението си?
На кея сме. Вляво от брега.
Стойте там, аз идвам. Палмер, оставаш тук.
Ще дойда с вас, инспекторе. - Казах да останеш тук.
Инспекторе, една улична лампа... - Или някой иска да не свети!
Мислиш ли, че е бил Дяволик? - Не знам...
но по-добре да погледна. Вие отговаряте тук, докато проверя.
Чу ли това?
Ей!
Стой на място!
Свали си маската.
Всичко свърши.
Ти няма да застреляш невъоръжен човек.
Прав си. Аз не съм убиец като теб.
Не, ти оставяш гилотината да ти върши мръсната работа.
Това не ми харесва, но такъв е законът.
Твоят закон. - Законът е за всички.
За всеки гражданин. За всяко човешко същество.
Но не и за мен. - И това е твоето падение.
Съдено ти е да се провалиш, защото си сам.
Не мърдай!
Тук грешиш, инспекторе.
Не съм сам.
Сега имам Ева.
Запали двигателя.
Копеле.
Ще те хвана. - Инспекторе!
Инспекторе!
Реши ли какво ще облечеш довечера?
Още не.
Какво предлагаш?
Нещо, което да върви с това.
Защо трябва да нося фалшив диамант?
Защото не е фалшив.
Откъде го взе?
Беше в касетата на Карон.
Сега разбирам.
Изненадата, която щеше ме остави без дъх.
Той го е изкупил обратно.
Този червей.
Защо?
Нека да лежи на дъното на морето.
Той е символ на моето минало.
Сега имам теб.
Превод и субтитри Ivon