Всички имена, организации и събития са измислени.
The Stupid Dreams Subbing Team представя:
СИЗИФ: МИТЪТ Епизод 15
Идваш ли? - Не ме ядосвай. Идвам.
Изобщо знаеш ли къде съм?
Непрекъснато кръжеше около мен.
Какъв си ти? Мой служител?
Точно така.
Побързай и довърши кода. Това е достатъчно.
Не мърдай от мястото си. Този път ще сложим край на всичко.
Устройва ли те? Ти ще умреш.
Няма да умра толкова лесно.
Ядрената бомба ще се пусне утре.
Има едно нещо, което много ме натъжи.
Не можах да видя тази невероятна експлозия.
Те Сул, имаш ли представа откога чакам този ден?
Сигма, спри. Достатъчно.
И този път няма да я видиш, така че не се възгордявай.
Ако знаех, че пак ще те търся, просто щях да те застрелям.
Много бързо се омете със сълзи на очи.
Да беше станал атлет вместо художник.
Вероятно нямаше да се побъркаш.
Смееш ли се? Добре ли си?
Аз съм напълно сериозен.
Някои хора никога не успяват, колкото и да се стараят. Като теб.
Продължавай. - Разстрои ли се?
Нищо нямаше да се случи, ако си беше замълчал.
Дори в тази ситуация продължаваш да обвиняваш?
Ето защо никога не успяваш. Беше такъв дори като малък.
Опитваше се да прехвърлиш вината за всичко върху мен.
Същото се отнася и за коментарите.
Мислиш се за по-добър от останалите.
Ядрената война? Искаш да кажеш, че и тя е по моя вина, нали?
Хайде, кажи го.
Защо млъкна? Отговори ми на въпроса.
Кой го казва. - Аз ли?
Защо? Никога не съм винил друг.
Ти... - Ето защо те мразят, негоднико.
Млъкни!
Сега размисли? Преди малко искаше да дърдоря.
Какво знаеш ти?
Хората като теб, Канг Со Хе,
онзи старец, който ми продаде въжето и брикетите, не казаха нищо.
Таксиметровият шофьор, който настояваше за пари,
когато бягах от полицията покрит с кръв!
Спах две нощи в парка, замръзвайки.
Никой не ме попита дали съм добре.
Дори един човек.
Такси!
Към участъка. Бързо!
Това кръв ли е? - Кръв е.
Какво е станало? - Хан Те Сул... нахлу в дома ми...
А извинението? - Простреля ме.
Казах ти да напишеш извинение.
Изслушайте ме! - Какво е станало?
Ей, глупако! - Хан Те Сул ме простреля!
Простреля ме! - Г-н полицай, този не си плати.
Копеле!
Той ме простреля! - Млъкни! Стига вече!
Плати ли си за таксито? - Не, но Хан Те Сул...
Луд ли си? Защо би те прострелял?
Не знам. - Съвсем си е загубил ума.
Трябва да се покаеш, ако си направил нещо лошо.
В момента го клеветиш. Боклук...
Казах ти да напишеш извинение, не да дрънкаш глупости!
Не забравяй да ми платиш!
Съвземи се. - Отрепка!
Ела на себе си! - Идиот такъв!
Какъв ти е проблемът?
Какви ги върши? - Плати ми!
Дръжте го! - Плати ми!
Блъсках си главата, за да разбера...
защо се опита да ме убиеш.
Не беше справедливо.
Не мислех, че съм го заслужил с нещо.
Кажи ми, щом си толкова умен.
Направил ли съм нещо, за да заслужа да ме прострелят?
Знаеш ли,
оказа се, че причината въобще не е важна.
Защото по начало...
този свят е несправедлив.
Хванете ги! - Страхотно!
Дори ти да си ме прострелял, пак аз съм лошият.
Прав си.
Този свят винаги е предпочитал теб и е мразел мен.
Каква друга причина може да има?
Няма да умра в твоите ръце.
Страната ни е под нападение.
Издадоха най-високото ниво за национална сигурност.
Първо, удариха АЕЦ "Уолсонг",
а сега пускат ядрени бомби над цялата страна.
Дори столицата беше ударена от...
Затова ли искаш да започнеш война?
Хората не те харесват, затова ще ги затриеш?
Не всички.
Аз оцелях.
Бях застопорил всички прозорци,
затова бях защитен от радиацията.
Изядох всичко, което ставаше за ядене.
Издържах така два месеца.
Беше трудно да следя времето,
затова може и да не е било точно два месеца.
Когато не остана нищо за ядене и пиене,
излязох навън.
Светът беше утихнал.
Беше тъмно дори през деня.
Нямаше никого.
Онези, които ме омаловажаваха,
арогантните перковци и противните глупаци...
Всички бяха изчезнали.
Тогава осъзнах,
че точно те заслужават да умрат,
а не аз.
Знаеш ли, че си малко странен?
Жалко.
Трябваше да обърна повече внимание на служителите си.
Съжалявам, но си уволнен, г-н психопат.
Да видим. По дяволите.
Изключване
Рестартиране
"Стриктна сигурност"?
Какво й е стриктното, аз веднага влязох. Идиоти.
Информация за персонал
6000 служители работят в тази сграда.
300 от тях са тук от първия ден.
Ако изключим жените, остават 170.
Възраст 53, плюс-минус 3 години.
Какво?
Спазвайте стриктна сигурност
"Сигурност."
Нахлул си в дома ми
и си написал "Не търси брат си." Как го направи?
Това ли?
Аз мога да вляза навсякъде.
Някой, който може да влезе навсякъде.
Някой, който е винаги около мен,
и има достъп навсякъде.
Човешки ресурси
Трябва да е бил на висок пост.
Защо не мога да го открия?
Сгреших.
По дяволите.
Проклятие.
Стая на почистващия персонал
Кодекс на поведение
Бъдете тихи и дискретни
Проклятие!
Май си гледал много филми, щом харесваш тези места.
За първи път слизаш тук, нали?
Чаках те тук през цялото време.
Оставях следи.
Ако обръщаше повече внимание на средата си,
щеше да ме намериш.
Както и да е, вече съм тук, нали?
Покажи се.
Само говориш как си по-добър от всички
и се държиш така, сякаш знаеш всичко.
Проклятие!
Знаеш ли защо всички се отнасят любезно с мен?
Защото работя тук, откакто е създадена тази компания.
Освен теб, основателят на компанията,
аз съм тук най-дълго.
Отново спечелих играта на криеница.
И предишния път спечелих.
Дори преди това... Пак спечелих.
Казах ти да не се възгордяваш. Играта не е приключила.
Довърши кода за ъплоудера.
Тогава ще върна брат ти, както обещах.
Негодник.
Скоро ще се появят лекарства.
Трябва да се качи на ъплоудера и да намери братчето си,
за да може тази история да започне отначало.
Ти...
Какво целиш? - Моля?
Какво беше?
Вярно! Не понасям лицето ти.
Стой далеч от мен.
Изчезвай!
Този поглед...
Не си по-различен от другите.
Онова арогантно лице... Наистина не го понасям.
Затова исках поне веднъж да видя
как се разпадаш.
Семейството, приятелите, бизнесът, дори любимата ти...
Ако ти отнема всичко...
и се озовеш в моето положение,
каква физиономия ще направиш?
Ей, Сигма.
Нека приключим това днес.
Това може да е началото.
Началото и краят винаги са преплетени.
Както бедното кученце следва опашката си в кръг.
Свиквай с този мрак.
Защото...
само той ще ти остане.
Колкото и шанса да получат,
резултатът винаги е същият.
Защото хората повтарят грешките си десетки хиляди пъти.
Покаяние...
Това предизвика съществуването на ъплоудера.
И това ли е част от великия ти план?
Разбира се.
Ясно.
Скоро войната ще избие милиони души.
Всичко е било част от този план?
Войната започна само с една ракета.
Онази, която удари Уолсонг. Бум.
После пое по свой ритъм.
Министерството на отбраната нападна Севера.
Той отвърна.
САЩ изстреляха ракети по тях, после Китай.
Всички умряха посред нощ.
Знаеш ли какво е интересното?
Всичко се изпепели,
но тази църква остана непокътната.
Явно Господ наистина съществува.
Затова построих ъплоудера в това мазе.
Всичко наред ли е?
Стабилно е. Данните са в приемливия обхват.
Имах предвид теб.
Какво за мен?
Добре съм. - Не ти вярвам.
Как може да си добре? Утре всички ще умрат.
Помисли ли си за Балтимор? - Еди.
Когато се върнем оттам, тук ще е пролет.
Защо не искаш да отидеш?
Казах ти. Между нас няма нищо.
Освен това аз и майка ми трябва да останем тук.
Заради онова нещо ли? - Какво имаш предвид?
Искаш да се качиш на него. - Защо?
Съжаляваш.
Не преувеличавай. - Заради Те Сул, нали?
Пак говорим за Те Сул. Виждаш ли?
Докато бяхме заедно, все говорехме за него.
Ти ми каза да направя това нещо... - Пусни ме!
Създал си го заради мен ли? Не бъди наивен.
Беше заради Те Сул.
Искаш всичко, което той има.
Постът на изпълн. директор, ъплоудерът и мен. Греша ли?
Загубеняк.
Точно затова...
никога няма да го победиш.
Ще полудея...
Искам само Хан Те Сул.
Со Хе не ми трябва.
Вземи я и напуснете страната, за да не ми пречи.
Ето там.
Мостът "Ханганг"?
Домът ми беше там. Бункер под него.
Господи. Какво е това?
Убежище
Мисля, че е тук.
Со Хе! Вътре ли си?
Со Хе!
Дже Сон, ти ли си?
Тук съм!
Ти ли си, Со Хе? Канг Со Хе!
Заключена съм. Пусни ме.
Добре ли си? Не знам как да отворя.
Потърси екрана. Паролата е рожденият ми ден. 120930.
Насам!
Как да отворя? - Отдясно има ръчка.
Добре ли си? - Как дойде тук?
Ще ти разкажа после. Да побързаме. - Чакай.
Че Дже Сон намери момичето.
Близкият екип ще стигне там за три минути.
Засега ги наблюдавай.
Информирай ме за локацията им. - Добре.
Имаме локацията на 250811. Южно от мост "Ханганг".
Агентите в района да наблюдават заподозряната.
Бях вкъщи, а онези от Службата по контрола нахлуха.
Видях тази кола и се качих.
Абонатът не отговаря...
Трябва да отида при Те Сул.
Къде отиваме?
- На летището.
Самолетът излита след три часа.
Да отидем при семейството ми, те ни чакат.
В къщата има много стаи.
Вече са обзавели твоята. - Дже Сон.
Има и открит басейн. Яко, нали?
Отбий. - Времето е чудесно.
Праховите частици бяха само 15 вчера. - Казах да отбиеш!
Къщата е на два етажа. Вторият етаж е само за теб.
Ще си вземем и куче.
Казват, че районът е спокоен и съседите са любезни. Затова...
Моля те, ела с мен. - Кой те принуди?
Той каза, че ще умреш.
Кой е "той"?
Сигма.
Ако не замина с теб, майка ми и Го Ън...
Хан Те Сул започна това, нека го завърши.
Ако избягам, всички ще умрат.
Умолявам те... Ами ти? И ти ще умреш.
Дже Сон, Те Сул не може да се справи сам.
Ако не ти, някой друг ще го направи.
Защо си толкова безразсъдна? Не те ли е страх?
Страхувам се.
Страхувам се, но...
повече ме плаши мисълта да оцелея сама.
Нямаш представа какво е.
Ако загубиш близките си и оцелееш сам,
мислиш ли, че ще бъдеш щастлив?
Довери ми се.
Ще спася всички. Всички ви.
Ще сляза тук.
Почакай.
Дже Сон!
Защо все се обаждаш? Ще се виждаме всеки ден.
Мамо, Го Ън, съжалявам, но ми трябва още време.
Защо?
Мамо, преведох всичките пари в твоята сметка.
Какво става?
Грижи се добре за мама. Мамо...
Дже Сон!
Съжалявам. - Дже Сон!
Не умирай. Мина през много, за да се върнеш.
Посещавай хубави места и яж вкусна храна.
Ще ти покажа всички хубави места.
Къде да отидем първо?
Дже Сон.
Дже Сон...
Хайде, убий ме.
Вече уби майка ми, сега убий всички останали.
Убийца. Довърши ме!
Не мърдай.
Ще те убия, както аз реша.
Ключовете под саксията.
Бялото куче в двора ти.
Майка ти не виждаше добре,
а ти й сготви рамьон.
Майка ти...
изглеждаше спокойна, поемайки сетния си дъх.
Изчезвай.
Дже Сон.
Со Хе.
Умирам ли?
Не, няма да умреш.
В началото ще е малко неудобно,
но когато свикнеш, ще ти хареса.
Върви.
Не...
Не.
Здравей.
Че Дже Сон намери ли Канг Со Хе?
Че Дже Сон е мъртъв,
а Канг Со Хе се е запътила към Сигма.
Добра работа.
Това е последната ми мисия.
Да се уверя, че всичко върви по план.
Ако нещо се обърка, ще трябва да поправя записите,
за да може следващият Сигма да го избегне.
Това ли прави Службата по контрола?
Когато работех в разузнаването,
ме пратиха да наблюдавам опозицията.
Винаги сме го правели.
Тогава за първи път чух за хората от бъдещето.
Веднага след това ме прехвърлиха в Службата по контрола.
Висшестоящите ми обещаха, че ще осигурят
безопасността на семейството ми, ако си върша работата тихо.
Заради това не можах да присъствам, когато съпругата ми почина,
а дъщеря ми ме мразеше.
Канг Со Хе каза, че не е убила майка ми.
И?
Искам да знам истината.
Добре.
Аз...
убих майка ти.
Убих и бъдещото ти "аз", което дойде тук.
Тя е главният заподозрян и е незаконен емигрант.
Убила е майка ти, която дори не могла да отвърне.
Излъгах те,
за да се присъединиш към нас.
Защо? - Защото така пише в доклада.
Аз само следвах инструкциите.
Ти...
Копеле...
Доклад на Хуанг Хьон Сънг
Убит на 31.10.2020 Заподозрян: Чонг Хьон Ги
В китайския
"съдба" и "заповед" споделят един и същ символ.
Знаеш ли защо?
Защото не можеш да се противопоставиш на съдбата си.
Това е последната ми заповед.
Застреляй ме.
Очаквах този ден.
Беше нает като стрелец, така че няма да допуснеш грешка.
Стреляй.
Не мърдай.
Ще те убия, както реша.
Изчезвай.
Няма да стрелям.
Няма да се върна от съжаление,
след като съм те убил.
Няма да убивам никого...
и да се измъчвам.
Не. Трябва да ме застреляш.
Да загубиш родител...
е като да загубиш част от себе си.
Чувстваш се мъртъв, макар да си жив.
2035 година
Това е мястото.
Потърпи още малко. Почти стигнахме.
Добре.
Нарушител.
Тате.
Върви. Бързо!
Назад!
Ако това избухне, всички ще умрем! Отстъпете!
Бягай на три. - Не.
Едно. - Тате!
Две.
Спрете.
Гледай ти.
Да позная ли коя си?
Со Хе. Ти си Канг Со Хе, нали?
Кой си ти? - Аз ли?
Собственикът на този ъплоудер?
Сигма?
Точно така.
Какво търсиш тук? Искаш да се качиш на ъплоудера?
Какво ще правиш?
Ще спра войната. - Как?
Ще спася Хан Те Сул и ще убия теб.
Чухте ли това? Господи...
Свалете оръжията.
Свалете оръжията си.
Ти си доста...
Колко сладко.
Ще ме убиеш, така ли?
Пуснете ги.
Моля?
Искат да отидат там. Пуснете ги.
Раната на баща ти изглежда тежка.
Няма да оцелее това пътуване.
Трябва да остане тук.
Няма да отида без него.
Тате.
Да не се тревожиш, че няма да пусна дъщеря ти?
Стига. Добре знаеш, че ще стигне там жива и здрава.
Не го слушай.
Добре. - Тате!
Со Хе.
Ще се срещнем скоро.
За малко да забравя.
В последния ден...
ще те чакам в църквата.
Со Хе, събуди се.
Тате.
Трябва да тръгваш. Твой ред е.
Не са позволени вещи над 30 кг.
Забранени са микробни субстанции,
живи същества и експлозиви.
Не поемаме никаква отговорност
за наранявания, смърт и инциденти по време на пътуването.
Да отидем заедно.
Не мисля, че ще мога да дойда с теб.
Какво ти казах.
Първо, когато пристигнеш...
Когато пристигнеш! - "Бягай."
Не позволявай на никого да те залови.
Ако те хванат, не казвай нищо.
Престори се, че не можеш да говориш, ясно?
Да. Нека отидем заедно...
Второ.
Бързо!
"Не вярвай на никого."
Никога не знаеш кой ти е съюзник и кой - враг.
Не вярвай на никого. Разбра ли?
Да.
Добре. Какво е третото?
Хайде.
Номер 250811! - Идва!
Бързо. Какво е?
"Хан Те Сул."
Хан Те Сул. Стой далеч от него.
Пътищата ви не бива да се пресичат. Не говори с него, ясно ли е?
А мама? Ако тя умре?
Всички ще умрем все някога.
Не мога да те оставя сам тук.
Когато пристигнеш, ще намериш много храна
и любимите си плодове.
Истински плодове, а не от консерви.
Тръгвай.
Яж, каквото искаш
и направи, каквото искаш.
Наслаждавай се на живота.
Обещай ми.
Номер 250811! - Идва!
Обещай ми, иначе няма да те пусна.
Да тръгваме.
Со Хе.
Войната вече се е случила и ще се повтори.
Не е нещо, което можеш да спреш сама.
Забрави всичко и замини на безопасно място.
Пускам те, за да имаш щастлив живот.
Обичам те, миличка.
Тръгвай.
Хайде.
Ще се срещна с него.
Ще срещна Хан Те Сул и ще спра войната.
Мога да го направя.
Ще се справим, тате.
Готови за трансмисия.
След като пристигнеш, ще си нестабилна известно време.
Защо скри момичето?
Видях бъдещето.
Бъдещето, в което печеля.
Ще бъдеш прострелян в главата.
Не мисля, че ще се случи.
Довърши кода на ъплоудера.
Направихме малки промени в капацитета. Благодаря предварително.
Максимално тегло - 2 000 кг на...
Нещо тежко ли пращаш?
Използвал си това, за да взривиш бомбата, нали?
Ще е голяма загуба да се използва само за пренос на простосмъртни.
Трябва да изкарваме пари с него. Оръжия, бомби.
В бъдещето има много оръжия, но няма кого да убиеш.
Бум.
За момент си помислих да ти направя услугата,
но сега отказвам.
Скоро приятелката ти ще бъде застреляна тук, а ти доста ще плачеш.
Щом и без това ще го направиш, защо не е сега?
Не мисля, че това ще стане.
Не знам дали си го чувал преди.
"Бъдещето вече е тук. Просто още не знаем."
Какво клише...
Къде е тя?
Къде се намира в момента? - Почти пристигна.
След малко ще пристигне. - Приготви се.
Какво? Не знаеше ли, че тя ще дойде тук?
Защо се занимаваш да я криеш? Въртя ви на пръста си.
Как се казваше онзи?
Вярно, Сон. Той е мъртъв.
Трябваше да я вбеся, за да я накарам да дойде тук.
Не се притеснявай.
Ще приключим бързо.
Защо вдига такава врява? Можеше просто да влезе спокойно.
Какво става?
Тя е тук. - Какво?
Со Хе е тук.
Да.
Колко са отвън? - Всички освен нас тримата.
Виждам четирима.
Впечатлен съм.
Дошла си да спасиш този човек, знаейки, че ще умреш. Изумително.
Благодарен съм, че дойде тук доброволно.
Не можеш да го убиеш. - Къде ти е уважението? Ами ти?
Застреляй ме. Това е златна възможност.
Какво има?
Не можеш ли?
Ще ти кажа защо се колебаеш.
Защото го обичаш.
Обичаш го!
Трябва да ми благодарите. Вложих усилия, за да се съберете.
Помните ли първата си среща? Не беше ли вълнуваща?
Хан Те Сул! Махни се оттам!
Жената, която спаси живота ти като съдба.
Не е ли невероятно?
Не ме гледай така. Веднъж пропуснах нарочно.
Нормално е
да развиете чувства един към друг, минавайки заедно през трудности.
Докато си помагате и се спасявате
и правите жертви.
Така започва любовта.
Веднъж започне ли, не може да бъде спряна.
Не можеш да спреш да го обичаш,
макар да не можа да отмъстиш за смъртта на баща си заради него.
Те Сул.
Мислиш си, че си стигнал дотук, защото си умен.
Грешиш.
Ти само следваше трохите, които оставих за теб.
Това си ти. Вторият пилот.
Какво е станало? Кой ти причини това?
Службата по контрола. На тяхната страна ли сте?
Сред имейлите, смъртните заплахи и коментари...
Казах им да не използват тази снимка.
Со Уон Джу
Сигма.
Со Хе!
Дестинацията ви е на 48 км.
Изключи го.
Извинете.
Колко е хубаво, нали?
Сега ще направиш ъплоудера Защо?
Защото я обичаш.
От началото до самия край...
всичко беше част от моя план.
О, не. Отново спечелих.
Превод: Ilina Редакция: Danko & Bistra
Благодарим ви, че гледахте с The Stupid Dreams!
Www.stupiddreambg.com www.stupid-dreams.bulgarianforum.net
THE STUPID DREAMS TEAM 2022