Трябваше да се боря за мястото си.
Да се боря за всичко. Това няма да ме напусне никога.
Запомнете това име, Уейн Рууни!
Ето го, Рууни! Господи!
Рууни! Невероятно! Какъв гол! Какъв играч!
Това не е от този свят!
Младият талант на английския футбол в момент на лудост. Той е изгонен.
Хората не разбират. Ти си на 17-18 години.
Не можеш да се справиш с това. Ще има грешки.
50 гола за Англия. С най-много голове за Англия.
Уейн Рууни счупи рекорда.
РУУНИ
Не се ли умори от футбол? - Не.
Обичам го...
Още обичам да играя. Добър съм в това.
Знам, че няма да играя още 10 години.
Но трябва да работя. Лесно е да си седиш вкъщи.
Да кажеш: "Няма да правя нищо. Ще изпия чаша вино."
Няма да излезе нищо добро от това.
Добре е да си зает. Знам, че съм в преходен период.
От играч към мениджър. Искам да съм на най-високото ниво.
Искам да се предизвикам. Гледам на това като на урок.
Шалове за мача довечера. Сувенири.
Рууни!
Последния път когато Ман Юнайтед спечели ФА Къп, Рууни беше ключов играч.
Днес той играе за опонента.
253 гола в 559 мача. Статусът му на легенда е отдавна осигурен.
С какво искаш да те запомнят? - С това че съм добър човек.
За мен е важно хората - съотборниците ми, треньорите,
приятели, семейството да ме запомнят такъв какъвто съм.
Има неща в миналото ми, като това с момичета.
Не съм горд с това. Чувствам, че това е нещо което опетни името ми.
Важно е, защото се случи докато израствах и това
развали чисто човешката ми репутация.
Хората все още ме гледат по различен начин.
А аз не съм такъв тип човек.
Любовта ще ви свърже за цял живот.
Тази връзка ще оформи бъдещето ви.
Бъдещето ви ще има както успехи така и провали.
Щастие и болка.
Колийн...
Носи този пръстен. Знак на моята вяра и любов.
Г-н и г-жа Рууни!
Казаха ми да внимавам, така че това е.
Наблюдавам Уейн от много години.
Държа го под око... Гледали ли сте "Запознай ме с вашите"?
Неща такова, а?
Уейн и Колийн са под наблюдение още от 16 годишни.
Те са невероятни. Справиха се с напрежението.
Какъв беше Уейн като 13-14 годишен?
Изпълнен с увереност.
Винаги правеше нещо. Обикаляше около дома ми.
Майка му викаше името му на улицата.
Приятелка съм с братовчедка му.
Бащите ни държат салона за бокс.
Семействата ни израснаха заедно.
Помахай!
Помахай на мама.
Мисля че бях на около 12, когато разбрах че искам да изляза с нея.
Казах и че искам да се оженим.
Когато пораснем ще се оженим и ще имаме деца.
Тя мислеше, че се шегувам.
Чаровник е. Така мисля, че ме спечели.
Колкото и да му отказвах, той настояваше.
Писах и стихотворения.
Дали още ги пази? - Пази ги.
Доста са забавни. Не съм ги чела от известно време.
Помня едно. Името му. Казваше насам-натам.
Продължавай. - Не го помня.
Имаше едно за въртене насам-натам, но не се казва така.
Бяха романтични.
Личеше си, че ме обича.
Татко!
Къде ти е униформата, Клей?
Как беше в училище? Дай си якето.
Дай го. - Искаш ли нещо за ядене?
Колийн, той готви ли? - Не... Понякога.
Готвя доста пикантно...
На нея не и харесва. Идва и малко силничко.
Не трябва сега да си играеш. - Напротив.
Пази си главата.
Ако бях на неговата възраст щях да съм на улицата и да играя футбол.
Знам, че обществото ни се промени. Децата се връщат от училище.
И застават пред компютрите. Щях да съм навън, но никой не го прави вече.
Живеех на Армил Роуд, Кроктет. И баба ми живееше там.
Хубаво място. Имаше си и трудности, малко насилие...
Но ако си родом от там, ако живееш там, не го чувстваш.
Не го виждаш като такова място.
Какъв беше Уейн като дете? - Непослушен.
Към мен, не към другите. Към останалите беше добро момче.
Но мен не ме слушаше.
Играех футбол постоянно. Събарях разни неща вкъщи с топката.
Майка ми взимаше топката. Правех чорапите си на топка и ги ритах.
А тя ми се караше!
Обичаше всичко което имаше топка. Трябваше да го видите как играе снукър.
Беше като побъркан. Подскачаше и се вълнуваше от всякакви топки.
Крикет също. Обожаваше топки.
Помня как играех като дете... Знаех, че съм добър.
По това време се вкарваха по 4-5 гола на мач.
Мисля, че вкарах около 80 за сезона.
Правех се на Тони Йебоа. Как празнуваше волето срещу Ливърпул.
И това срещу Уимбълдън.
Йебоа има шанс! Какъв гол!
Ето го! 3-1!
До ден днешен приятелите ми казват Джими - от Джими Флойд Хасълбанк.
Вкарах гол и писаха за мен във вестника.
Джими празнуваше като правеше колело. Всички приятели все още ми казват така.
Ако трябва да говоря ще отнеме цяла вечер. Момчето е невероятно.
Взеха го Евертън, сега следва и националния отбор. Уейн Рууни.
Хайде, Уейн.
Браво.
С братята ми Греъм и Джон бяхме в Евертън.
Сменяхме няколко автобуса, за да отидем на тренировка.
Майка трябваше да ни чака. Понякога дните бяха студени.
Валеше дъжд. Всичко това със сигурност не беше лесно за нея.
Натисни отпред.
Помня как баща ми ходеше на кръчма в петък или събота вечерта.
Казвах му да ми донесе нещо за ядене като се връща.
Бях в леглото и го чаках да се прибере.
После с него хапвахме. Обожавах това време, беше си между нас.
Без другите.
Записвам.
Майка ни дисциплинираше.
Татко се намесваше като прекаля вече.
Бях се скарал с него навремето.
Не трябваше да му говоря така.
Спорихме и след това ме нашамари.
С какво си заслужаваше такива неща?
Веднъж бяхме за риба...
Помолих го за пари, защото беше с нощуване.
Мисля, че бях на 14. Даде ми 1 паунд.
Помня как го погледнах и го попитах какво да правя с 1 паунд?
И той ме нашамари. Докато растяхме с мама и татко
не сме били богати, но имахме каквото ни бе необходимо.
Татко работеше здраво, за да ни осигури и не винаги ни беше лесно.
Сигурно си е помислил, че не го уважавам
с това че поставям под въпрос, колко пари ми дава.
Помня когато получих работата в Евертън. Казаха ми: "Ти си късметлия."
"Има едно момче в академията - Рууни." - Отвърнах: "Тъй ли?"
Той беше невероятен талант.
8 гола за Рууни в младежката ФА Къп.
Веднъж син, винаги син.
По това време той беше още в училище. Плахо момче, просто момче.
Дете, което обичаше футбола.
Първо ви попитах, колко е добър, а вие казахте че е невероятен.
Да не забравяме, че е на 16. Има още много път за развитие.
Важно е да не го натоварваме.
За феновете е чудесно, както и за мен да видя толкова отдадено момче.
Това което харесвах у него е, че той беше уличен футболист.
Играеше по улиците, с по-големите момчета в парка.
Такъв беше. Идваше от улицата.
Но това носеше и други неща със себе си.
На улиците също и се пиеше.
Поздравления. Игра много добре, играч на мача си.
Благодаря.
Един ден срещнах Колин Харви, беше ми треньор.
Носих бутилка сайдер с мен.
Той ме спря за момент.
Погледнах го и го познах.
По дяволите!
На следващата тренировка ме привика и ми каза:
"За твоята възраст, ти си най-големият талант който съм виждал. Не го пропилявай."
Бях на 16. Това е важна възраст, защото ако искаш да се занимаваш с футбол
тогава трябва да го решиш.
Момчетата са навън и пият. Под напрежение си. Казват ти "Остави".
Не го правиш. Фокусираш се върху тренировките. Това е трудно решение.
Не бях най-милото момче.
Правих грешки.
Биех се, уличен бой.
Не бих казал, че съм хулиган, но направих някои неща
които не трябваше, преминах границата.
Не знам дали беше гняв или изпитвах удоволствие.
Когато те ударят не е приятно,
но се научих да изпитвам и удоволствие от боя.
Ходих по концерти.
На Травис, Стереофоникс. Каст, които бяха от Ливърпул.
Нормално е да се стигне и до бой.
Представете си цялата тълпа.
Всичко сме от Ливърпул, а концерта е в Манчестър.
Накрая всичко свършва с бой.
Разбиха ми устата в Манчестър.
Бях на 13.
Някой просто ме хвана и ме удари.
Понечи да ме удари пак, но залегнах. После аз му ударих един и избягах.
Ходеше там, защото знаеше че ще има бой ли?
Затова ли... - Не знаех. Но имаше такъв шанс.
Ходехме в Саутпорт и там се биехме.
Бях се върнал с един шев на окото от там.
Майка не беше доволна...
На колко беше тогава? - На около 12.
Трябва да се бориш, за да оцелееш. Не физически бой, но трябва да се бориш.
Трябва да работиш по-здраво от всички. Няма да получиш никакви услуги.
Хората с власт няма да ти помогнат.
Трябва сам да се бориш с живота.
За деца на тази възраст, които имат някакви амбиции
може да приемат борбата буквално.
Разбирате ли?
Случват се такива неща.
Опитваш се да си коректен. Да се държиш подобаващо с тях.
Притесняваш се за тях.
Колко от тях се провалят още на 15-16 години.
Единственото което исках е Уейн Рууни да не се провали.
Когато бях в първия отбор на Евертън, на тренировките
знаех че съм най-добрият, дори и на 16.
Хайде, готово. Ще го направя.
Играх с резервния отбор срещу него.
Влезе ми с бутоните. Не можех да повярвам.
Знаех го какъв малък разбойник е.
От улиците направо в Евертън.
Бореше се за всяка топка, всяко единоборство.
Хвърчаха шпагати.
Защитаваше се и атакуваше с цената на живота си, даваше всичко.
Като добавим и талантът, това го правеше специален.
Номер 4 - Патрик Виера.
Номер 8 - Фреди Люнгберг.
Номер 12 - Лорън.
Номер 14 - Тиери Анри.
Разбира се. Евертън - Арсенал.
Хората говореха за някакво момче от Евертън, което вкарвало голове.
Имал тялото на мъж. Когато го видях си казах: "На колко години е?"
На 16.
Виждаш силата в тялото му. Само докато върви.
Понякога когато срещнеш поглед с играч можеш да видиш какъв е.
Виждаше се, че иска да успее. Искаше да унищожи всичко пред себе си.
Номер 18 - Уейн Рууни.
Сред резервите е Уейн Рууни, който ще стане на 17 след седмица.
Подписа за 3 години с Евертън.
Последният ми мач като 16 годишен.
Исках да отбележа докато още бях на 16.
Бях на пейката, нямаше шанс.
Срещу най-добрият отбор в лигата.
Виера, Сол Кембъл, Анри.
Мислех си: "Това е Дейвид Сийман. Гледах тези играчи от години."
Не осъзнавах колко са големи.
Бяха огромни. Мислех си: "Това са великани."
По това време всички очакваха да бием Евертън.
Но на Уейн Рууни просто не му пукаше кой играе срещу него.
Това беше въпрос на оцеляване. Той ни казваше: "Аз съм тук."
"Съобразявайте се."
Винаги гледаш часовника.
Номер 18 - Уейн Рууни!
Казах си: "Ако имам шанс - стрелям."
"Ще стрелям откъдето ми падне."
Помня как Сол Кембъл отстъпи.
Очите ми се разтвориха. Това беше шанса ми.
Трябваше да съм прецизен.
Рууни има шанс.
Страхотен гол!
Запомнете това име - Уейн Рууни!
Историята на Премиър Лийг.
Най-младият голмайстор в историята...
Обяви себе си на сцената с този великолепен гол
и прекъсна серията на Арсенал...
Той не беше достатъчно голям, за да има книжка и вкара този гол.
Срещу Дейвид Сийман, срещу водещия отбор в лигата
и те щяха да загубят за пръв път от кой знае кога.
Това беше най-младият голмайстор в историята на Премиър Лийг.
Самият гол беше просто перфектен.
Серията им приключва, но това беше пристигането...
На едно име в английския футбол.
Арсен, няма да останете непобедени. Това беше истинска битка, нали?
Евертън бяха невероятни. Бориха се целия мач и през втората част
Рууни направи разликата, това е специален талант.
Най-големият английски талант.
Дано се опази от контузии през следващите години
и да успее да се пребори психически, но талантът е огромен.
Имаше такава емоция на стадиона.
Евертън чакаше това момче.
Той беше техния месия, ако щете.
От този ден насам нищо не беше същото.
Доволен съм. Това е сбъдната мечта.
Какво означава за теб това? - Означава много.
Това е най-важното нещо.
Той стана известен толкова рано и не беше готов за това.
Помня как подписа с Евертън, беше на 17, беше му много трудно.
За първи път беше пред медиите. Той мънкаше, не му се отдаваше.
Това доведе до мисълта, че е малко глупав.
Имаше слухове, че не може да чете и пише.
Не мога да го обясня. Най-хубавото чувство в живота ми.
Това младо момче беше на мушката на вестниците.
За колко години подписа?
Три и половина.
Значи ти вдигнаха заплатата, а?
Скоро ще стане.
Обидите, които това момче посрещна...
Бяха извън контрол. Бяха абсурдни.
Бяха го нарочили.
Това напрежение...
Фотографите ме следяха. Хората ме гледаха, а не го исках.
Не исках да е така.
Кога ще е готово стълбището? - Ето го.
Укрепването ли...
Трябва скоро да стане.
Нямам търпение да се нанесем, въпреки че не идвам много често.
Предпочитам да дойда щом е готово. Така е и по добре за Колийн.
Ако и аз бях като нея,
да гледам детайлите, щях да я ядосам.
Трябва ми само една стая.
Малка стая. - Боксова стая.
Само това ми трябва. И маса за снукър.
Какво става тук? Какъв е този метал? За какво ти е?
Тук ще има огледала.
Тук ще има ниша и може да се слагат свещи.
На колко беше, когато си взе къща? - Аз бях на 18, а тя на 17.
Преместихме се във Формби.
Там живяхме 8 месеца.
Толкова кратко ли беше?
На 18 вече бях в Ман Юнайтед.
Не ви ли беше малко трудно
да се преместите... - Да.
Имахме нагласа за това, но пък теб те нямаше всеки уикенд.
Преместихме се от дома на майка в мой собствен.
Стана внезапно. Няколко месеца и всичко се случи.
Пораснахме малко по-бързо отколкото беше предвидено.
Това ни очакваше.
Трябваше да сме разумни и да сме наясно със ситуацията.
Особено с пресата. Това беше кошмар.
Трябва да се учиш бързо. Да приемаш критика.
Имахме невероятни моменти, за които всички знаят.
Също така и много лоши, за които пак всички знаят.
Не можеш просто да се скриеш.
Но това представлява живота ни.
Хората си мислят, че те познават и ще кажат нещо за теб на другите.
Но всъщност не те познават достатъчно добре.
Гледате ли назад? - Не особено, защото...
Направих го след края през 2006.
Но си казах: "Недей."
"Не бъди такъв." Така че рядко го правя.
Чухме за него, когато започва в Евертън.
Виждаше се, че той ще е велик играч.
Мислиш си, че ще е плах. Какво ще стане на тренировките?
Нямаше такова нещо.
Започна да раздава шпагати на звездите.
Той не го каза, но посланието беше: "Готов съм."
Уаза беше дързък.
Не бях виждал много такива играчи.
Силата му, вярата му, способността да вкарва.
Случва се на тренировки играч да направи нещо и другите да си кажат: "Уау!"
"Как го направи."
Минаваше няколко играчи с уменията си и прехвърли вратаря.
Всички се спогледаха.
"Сега вече знам за какво говорят."
За първи път играех за страната си. Голям момент.
Знаех, че съм готов. Исках да играя и другите го знаеха.
Исках просто да се насладя на момента. Да се забавлявам.
Трябваше да впечатля Свен-Йоран Ериксон, за да мога да съм в състава му.
Не играят убедително.
Ето го Рууни!
Това вече е нещо!
Уейн Рууни е най-младият голмайстор на Англия.
Имаше нещо в Рууни и неговото магическо появяване.
Нешлифован диамант.
Чувството беше, че той ще е специален.
Последното парче от пъзела на златното поколение на Англия.
Хайде, момчета. Благодаря ви.
Имаше определени очаквания към тези играчи.
Стивън Джерард, Франк Лампард, Рио Фърдинанд.
След това дойде и Уейн и очакванията бяха огромни.
Не се съмнявах, че той може да се справи с напрежението.
Евро 2004?
Вълнуваш ли се?
Беше невероятен играч.
Не беше честно всичко да е на плещите на 18 годишен.
Сякаш той ще промени всичко за Англия.
Но с това напрежение той трябваше да се справи още от самото начало.
Купете си знаме. Подкрепете Португалия.
В Лисабон тази вечер пристигна английският национален отбор.
Играчите са отседнали в хотел, в който се надяват да останат до Юли.
Трябва да се успокоят. Запазили са целия хотел само за себе си.
Има всякакви забавления, които са мечта за всеки футболист.
В базата си и си мислиш: "Хайде, да го направим."
Развълнуван си. Искаш да играеш.
Бях на 18 години и се забавлявах.
Какъв финал!
Трябва да си зает, защото напрежението е там. Очакването на нацията.
Влизай до кръста. Ще ти засечем време.
Колко студено е, Джон? - Доста.
Гледай го какви косми има.
Като видра е!
Последната тренировка на Франция преди да отидат в Лисабон.
Лилиан Тюрам се е концентрирал върху мача с Англия.
Надявам се да не се получи агресивен мач. Това е.
Лилиан Тюрам каза, че Уейн не е готов за този турнир.
Вие прекарахте с него доста време.
Какво ще отговорите на Тюрам?
Уейн определено е готов за турнира. Очаква го с нетърпение.
Ще опровергае думите му.
Евро 2004 може и да започна вчера, но за англичаните стартът е днес.
Англия срещу Франция в Лисабон.
Лисабон е превзет от англичаните.
Хиляди фенове пристигнаха, убедени че ще победят Франция тази вечер.
2-1. Оуен и Рууни ще вкарат.
3-1 за Англия. Мисля, че ще ни подценят.
Помня турнира, мислех си: "Аз съм най-добрият играч в света."
"Няма по-добър от мен." Мисля че беше така.
Мислех си: "Това е Зинедин Зидан."
"Ще ви победим. По-добри сме."
Можеше да имат Пеле или Марадона. Това нямаше значение.
Когато погледнеш състава на Англия и си казваш:
"Този отбор, тези халфове, тези двама нападатели..."
"Легенди на играта."
Този момент чакаме.
Ако спечелим турнира, ще е заради мен.
Ако загубим - също.
Тиери Анри каза, че в очите на Рууни няма страх.
Усетете емоцията.
Англия изнася уверено топката.
Бекъм търси Рууни. Силвестър е там.
Рууни се бори. Той е голям и силен.
Преполовихме първата част. Макелеле. Зидан.
Уейн Рууни. Показа, че е на място.
Зидан не го е срещал досега.
Рууни пробива. Виера не може да го хване.
Рууни срещу Силвестър.
Бекъм центрира. Гол!
Франк Лампард бележи.
Англия води на Франция!
Защитниците се страхуваха от мен.
Можех да ги надбягам и физически да ги преборя.
Нарушение на Макелеле. Не могат да се справят.
Не се играе така срещу Франция. За англичанин той направи нещо специално.
Той играеше на друго ниво. Не беше от този свят.
Англия превзема терен. Лампард. Сколс за Рууни.
Какъв талант. Отличава се.
Французите бяха невероятни.
Зидан и Анри бяха едни от най-добрите в света. Тюрам също.
А той ги разкъсваше. Просто не можеха да се противопоставят.
А беше на 18 години.
Рууни загуби топката и връхлетя върху Тюрам.
Ударих го в челюстта, после се обърнах и си казах:
"Сега вече знаеш."
И до ден днешен виждам лицето му и страха в него.
Това движение от Рууни.
Преследват го. Съборен е!
Дадоха я! Дузпа за Англия!
Рууни е безстрашен!
Коул изчиства.
Свободен удар.
Не трябва да губим този мач. Това е Анри!
Съборен от Джеймс! Трябва да е дузпа! Картон за Джеймс.
За да съм честен - смачкаха ни. Трябваше да загубим този мач.
Въпреки че мача не се разви добре за нас, мисля че феновете се ентусиазираха.
Можеше да се сравни с Газа. Вълнуваха се, че има играч като Уейн
и той играе за Англия.
Тогава светът разбра за него.
Гледаш го, сякаш той може сам да победи.
Такова чувство имаш за най-великите играчи.
Хора като Меси и Роналдо.
Имаше го и около Уейн.
Може би сега хората ще го отрекат, но тогава беше така.
Сякаш имахме най-добрият играч в света.
Беше опияняващо да го гледаш.
Джерард към Бекъм. Джерард е съборен.
Бекъм подава за Майкъл Оуен. Той има пространство.
Центриране. Рууни!
Уейн Рууни е най-младият голмайстор на Евро финали.
Цяла Европа ще помни това име!
На пътя на Англия е Хърватия.
Опасен противник.
Дете в тялото на мъж! Светът е негов!
Свен, сещаш ли се за друг младеж, който е имат такъв принос?
Може би Пеле през 1958?
Трябва да е било Световното през 1958.
Като Пеле.
Не помня да е имало такъв 18 годишен.
Поправете ме, но се съмнявам.
Манията по Рууни е навсякъде. Вземете си фланелка и пейте песните.
Хайде, всички.
Хората ме сравняваха с други млади футболисти.
Имаше сравнения и тази песен, която феновете пееха.
За Белия Пеле. Нещо се надигна.
Но на мен не ми пукаше дали ме сравняват с Пеле или с някой друг.
Това не ме притесняваше.
Сряда е. Утре играем с Португалия.
Това може да е голям мач.
Това са елиминации. Загубиш ли - отпадаш.
Вижда се в лицата на хората. В очите им.
Дори и на 18. Виждах, че са притеснени.
Веселбата започва. Всичко е възможно след 1/4 финалите.
Топката е в Майкъл Оуен!
Не са минали и 3 минути.
Бекъм, рикушет. Рууни.
Веднага го усетих, имаше проблем.
Усетих го.
Усетих болката. Помислих си: "О, не!"
Нямаше как да продължа. Бях съкрушен.
Всички се смълчаха.
Тези мачове в Португалия, сякаш една врата се отваряше.
Всичко беше възможно, заради Уейн.
Но не се получи.
Отидох в болница на рентген.
До рецепцията съм и там имаше телевизор.
Даваха дузпите.
Помня тази на Дариъс Васел. Не мислех, че ще вкара.
Когато видиш страха...
Спаси я!
Рикардо... Изпраща Португалия на 1/4 финалите.
Изведнъж всичко приключи. Седях си в болницата в Португалия.
А и мача беше в Португалия, така че всички в болницата се радваха.
Записвам!
Баба ми е погребана точно до Гудисън. Щеше да се радва да ме види.
Щеше да е много горда, ако ме беше видяла да играя.
Имам лоши моменти, в които мисля за нея. И до ден днешен разговарям с нея.
По скоро се моля...
Не знам, сякаш чувствам...
Някаква защита.
Когато бях уязвим, тя беше до мен.
Помагаше ми.
Кажи "Сирене"! - Не.
Прекарах доста време в нейната къща. Тя беше шефа там, баба ми.
Беше много силна жена.
Липсва ми...
И до днес.
Обожаваше баба си. Майка ти. - Да, така е.
Беше ниска жена. Беше забавна.
Помня как около 9 часа вечерта и включвах електрическото одеяло.
После сядахме да гледаме телевизия. Какви ли не филми.
Имаше каравана пред къщата си. От нея продаваше напитки и вкусотии.
Малко циганска работа. Целия квартал ходеше.
Беше като супермаркет. Продаваше всичко.
Имаше си и телевизор там.
Седяхме с нея и гледахме сапунките.
Взимах кенчета Кола и Фанта и ги продавах в училище.
Изкарвах пари.
Има някакво облекчение, че говоря с нея.
Сякаш знам, че всичко ще е наред. Помага ми да мина през трудни моменти.
Вана!
Искаш вана или под душа? - Не. Вана, мамо.
Приключвай вече.
Къде е мама? - Там.
Добре.
Какво стана?
Ударих си главата. Боли!
Боли, тате! - Добре, ще ти мине.
Какво стана? - Удари си главата.
Боби!
Баба и дядо.
Добре ли сте? Радвам се да ви видя.
Ела да те разведа, татко. Внимавай с тревата. Хлъзгаво е.
Това което пресата видя в мен, беше това че мога да играя футбол.
Но също така и че съм неуравновесен и това се продаваше добре.
Бекъм беше в края на кариерата си.
Трябваше някой да поеме вниманието.
А с Бекъм сме различни като хора... Живеем различен живот.
Журналистите искаха да създадат същото и с мен и Колийн.
Това е скъп живот. Домът на Рууни в предградията на Мърсисайд.
Но него го няма там, след като бяха разкрити лоши неща за личния му живот.
Първия път бяхме млади и имаше доста спорове.
Той имаше приятели, които не бяха добра компания.
Заедно с алкохол и нещата не ставаха добри.
И му го казах от самото начало. Не исках да не са приятели,
но не исках да попада в такива ситуации.
Защото те се забъркваха в лоши неща
и алкохолът имаше вина.
И все още има...
Дори и скорошни случаи.
Не мисля,
че е добре Уейн да остава без надзор.
Бях на грешното място, а когато си там и има алкохол
ще има и лоши решение, с чиито последствия ще трябва да живееш.
Това се случи. Това не отнема...
Любовта ми към Колийн...
Случи се. Беше грешка.
Признавам си го... Това е. Минахме и през това.
Когато взимаш решение трябва да помислиш какво искаш,
защото ще има различни хора, които ще ти дават акъл.
"Защо се върна при него?"
"Трябваше да го зарежеш отдавна."
Послушах хората, които са от значение.
Майка ми, баща ми винаги са гледали положително.
Няма нещо, което да не преборим. Това и моят начин. Има ситуация,
нека видим какво можем да направим и да преминем през нея.
И го направихме. Не сме някакви любовни гълъбчета,
обичаме да се смеем, работим добре заедно.
Имаме четири деца...
Хората казват: "Заедно сте само, за да запазите семейството."
И това е вярно, но ние все още се обичаме.
Да се надяваме, че си е научил урока и повече няма да се замесва
в такива ситуации.
Трябва да живея с това.
Ако не можех да се справя с това, щях да приключа връзката.
Ман Юнайтед предлагат 20 милиона. Нюкасъл дават 23.5 милиона.
Какъв е смисъла да ходи в Нюкасъл? И да остане пак няма да спечели нищо.
Уейн Рууни е в Манчестър и от Юнайтед са уверени, че той ще подпише.
Много сме разочаровани. Нали е един от нас?
Мислех, че ще остане поне още един сезон. Веднъж син, винаги син.
Новото попълнение на Ман Юнайтед и приятелката му са пред камерите.
Трудни няколко седмици. Трябваше да се справи с обидите на феновете,
заради това че искаше да напусне.
Личния му живот също беше изложен на показ.
Искаш ли вода? - Да, моля.
Уейн, какво ти каза Босът, за това какво се очаква от играч на Ман Юнайтед?
Не трябва да ми казва нищо.
Като професионалист трябва да познавам себе си.
Беше трудна седмица за всички.
Казах, че искам да напусна Евертън
и щом разбрах че Ман Юнайтед имат интерес, нямаше какво да мисля.
Сякаш стабилността се върна при Уейн. Всички искат така и да си остане.
Срещаш се с журналистите заедно с приятелката от детството. Чудно.
Тези двама млади, които са в тази връзка.
Те са успели и представляват всичко, което искаме.
Но веднъж паднал от пиедестала, всичко се променя.
От гледната точна на журналистите... Всичко около тях щеше да е на показ.
Номер 8 - Уейн Рууни.
Рууни е готов. Всички европейски нощи на Олд Трафорд са специални,
но тази още повече.
Пригответе се.
Беше важен момент. Трябваше да започна добре кариерата си в Ман Юнайтед.
Рядко играч от Ливърпул отива в Юнайтед
и печели феновете, трябваше да започна добре.
Рядко Ман Юнайтед и Шампионската Лига са засенчвани от нещо.
Но дебютът на Уейн Рууни си е събитие.
Не беше дебют само за Юнайтед, но и европейски такъв.
Първата му стъпка на най-високо клубно ниво.
Той е роден за това.
Сякаш знае, че светът го гледа и реакцията му е не да трепери,
да внимава или да се притеснява.
Реакцията му, провокирана от вярата му, бе да сграбчи момента.
Чувството което изпитваш, когато феновете те наблюдават е страхотно.
Когато си тръгнат искам да разкажат на всички, колко добре съм играл.
Уейн Рууни бележи за Ман Юнайтед.
И няма да е за последно.
Голямата сцена е по вкуса му.
Бележи отново!
Той ще ви покаже защо е тук.
Дебютът му беше типичен за него.
Когато той играеше, това беше най-чистото нещо на целия свят.
Даваше всичко от себе си. Всичко.
Неизбежно е!
Така е писано.
Уейн Рууни с хеттрик при дебюта си за Ман Юнайтед в Шампионската Лига.
Беше просто момче. Но създаваше големите моменти.
Хеттрик в дебюта си.
Взима и той бие свободния удар.
Казваше на другите просто да се махнат.
Такъв беше, дори и на тази възраст.
Беше безстрашен, а това беше невиждано.
Къде отиваш?
Клей, ще играеш ли? Ти си първи.
5.
1, 2, 3, 4...
Качваш се по стълбата. - Ето, изкачваш се.
1, 2, 3... - Печеля, нали?
Продължавай.
Беше там. - Напротив.
Нали се качи по стълбата. Качи се и заобиколи.
Така е. - Добре.
Остави го. - 1, 2, 3...
Близко!
Минаваш от тук.
Изпревари ли ме?
1, 2, 3, 4, 5, 6.
Печеля.
Змията те хвана. - Просто игра.
Кит!
Дисквалифициран си. Аз печеля.
Спечелих и сега ще си лягате. Спечелих.
Време е за лягане. Аз спечелих - аз решавам.
Не!
Кит. Ти загуби. - Не!
Аз спечелих.
Не ги оставяш? - Моля?
Не ги оставяш да спечелят? - Не.
Видя ли го как вика?
Май и аз бях същия.
Добър ден!
Ще наблюдавате оспорването
на титлата на Премиър Лийг.
Почти бяхме станали шампиони. Не трябваше да губим този мач.
Предполагам за съперника
да гледа как ставаме шампиони - това боли.
Уейн Рууни с нови бутонки.
С тях ще играе и за Англия на Световното.
Помня мача, смених си бутоните.
Исках да нараня някого.
Някой определен ли?
Челси... Мисля, че им трябваше точка за да станат шампиони.
Не можех да го приема. - Значи го направи съзнателно?
Да, смених ги. Беше по правилата.
Но бяха по-големи от тези, които нося.
Ето ни.
Имах единоборство с Джон Тери.
Джон Тери няма да остане на земята, ако това не боли.
Имаше дупка в крака си. Беше с патерици след мача.
Хората ще кажат:
"Това не е добра постъпка."
Но ние футболните хора гледаме на нещата по различен начин.
Той е младо момче, което просто е разочаровано.
Което не приема загубата и то за втори път.
Това показва какъв е характерът му.
Сам съм си виновен за контузията. Ако погледнем пак...
Бутоните ми се забиха с земята и крака ми се изви.
Предходилните кости. Счупих три.
Сам съм си виновен.
Виждате болката на лицето му.
Това момче може да е основният ни играч на Световното, но дали ще е там?
Мислите ни са с Уейн Рууни.
Винаги иска да спечели.
Едва ли е мислил за Световното
преди да излезе на Стамфорд Бридж.
Иска да спечели.
Бяхте ли на този мач? - Бях.
И какво си помислихте? - По дяволите!
Има сериозни притеснения около Рууни. Няма да играе 6 седмици.
Колийн, как е Уейн?
Това беше първото ми Световно. Как така нямаше да отида?
Казах си, че ще направя всичко възможно.
Ходих при всякакви специалисти.
Сър Алекс, не искаше да го взема. Каза ми го, доста директно.
"Няма да го взимаш, Свен. Ще те убия." Така ми каза.
Отвърнах му: "Алекс, отиди на почивка."
"Взимам Рууни и отиваме на Световното. Съжалявам." Това беше.
Тези счупвания станаха част от турнира. Бекъм счупи неговите
през 2002 и Уейн го последва през 2006.
Като истински негов наследник.
Това посрещане казваше всичко.
Докато тимът загряваше на германска земя всички погледи на журналистите
бяха върху един определен играч.
Ман Юнайтед и Англия наеха независим специалист.
Каквото той реши.
Прегледа ме, видя как се движа.
Последният тест беше да ме настъпи.
Не ме болеше. Каза, че съм готов.
Браво, синко.
Обратно в играта.
Дори и шансът да беше малък да е готов, не го ли избера
и щяха да ме убият преди турнира.
Не е тренирал от 6 седмици. В тази страна малко прекаляваме.
Счупи си крака. Оставете го намира. Нека се възстанови.
На другия ден тренирах.
Бяхме на терена, тичахме. Видях една топка.
Опитах да уцеля гредата.
Разтегнах си крака, слабините.
Но не казах за това.
Не знаех. - Какво биха казали феновете?
Не знам... Наивно е, но искаш да играеш.
Искаш да играеш за страната си. Мислех си...
Ще се справя.
Очакванията бяха огромни. Англия ще спечели, това е златно поколение.
Най-добрият отбор. Играчите имаха добри договори.
Жените им ставаха известни.
Баден-Баден беше малко градче.
Спокойно и подредено.
Имаше само един бар, който жените и роднините посетиха.
Не беше откачено, но стана лудница. Изведнъж се появиха фотографите.
По онова време да успееш да направиш такива снимки
си беше голяма работа.
Имаше вечери, в които излизахме. Не сме правили нищо нередно.
Играчите не бяха с нас. Не сме ги взимали от хотела.
От всички турнири
на този се почувствахме като голямо английско семейство.
Отборът не трябва да се разсейва. Това е Световно първенство.
Много неща пречеха.
Като погледна назад към турнира, начинът по който беше организирано,
жените, пътуващите семейства.
Контузията на Уейн и завръщането му.
Беше абсурдно.
Имаше някакво мъчение с журналистите и националния отбор.
Тогава не се общуваше така с играчите.
Нямаше близост между нас. - Защо?
Да погледнем към миналите турнири, миналите провали.
През 1998 изгониха Бекъм срещу Аржентина и го унищожиха.
Не само пресата... Самото британско общество.
Изгаряха негови чучела. Това беше голям шок.
Това раздели играчите от медиите, а и тогава пресата имаше голяма сила.
Не бях готов физически. Пиех обезболяващи постоянно.
Уейн Рууни не може да стигне своите високи стандарти.
Издържа 69 минути.
Удари скамейката.
Той иска да играе.
Прави се на сърдито момче. Хайде, синко!
Свен го изкара като спасителят на отбора в нападение.
Отбор, който не функционираше добре. Търсеха все него.
Отнесе много критики, защото след това чакане да играе
той не се справяше добре.
Сега става напрегнато за Англия.
Това са елиминациите. Напрежението се покачва.
Изгуби я. Рууни може да го накаже.
Рууни не е доволен от паса. Искаше по-добър.
Рууни с шанс.
Системата не работи. Рууни се ядосва.
Той имаше нужда да е ядосан. На него му трябваше ярост.
Беше луд. Просто луд човек.
Кажеш ли му нещо и...
Играеше на ръба.
Малко му трябваше, за да се пречупи.
Рууни опитва да мине между защитниците!
Агресивен, свиреп, но без насилие.
Можеше и да те удари. Но в повечето случаи си го заслужаваш.
Не съм го виждал да удари някой, без да го заслужава.
Дейвид Бекъм!
Страхотно!
Феновете ще са доволни. Изглежда много по-опасен.
През първото полувреме беше изнервен. Англия играе добре през второто.
Не беше бляскаво, но беше стабилно представяне.
Бяхме добър отбор.
Рууни! Рууни!
Преди мача с Португалия си го помислих.
Ще победим и сме на полуфинал.
За да играеш на такъв турнир, трябва да си във върхова форма.
Трябваха му мачове.
Трябваше да възвърне остротата в играта си, а нямаше време.
И просто се ядосваше. Не можеше да се справи.
Четвъртфинал на Световното.
През последните години тези мачове излизат големи драми.
Рууни има ранен шанс.
Рууни. Добър удар!
Бекъм! Рууни подава към Лампард!
Защо не потърси гола?
Един от добрите моменти за Англия.
Рууни. Винаги има възможност щом топката е у него.
Англия не играеше добре, но той играеше хубаво.
Бореше се за всяка топка с тези доста здрави португалски защитници.
И после се появи уличния футболист.
Невероятният талант на Англия
в момент на лудост, изгонен в този важен мач.
Не знам как съдията не свири нарушение по-рано.
И до днес не знам дали исках да го настъпя или не.
Не мога да ви кажа. Беше без да мисля.
Не знам дали го исках или просто стана случайно.
Мачът продължава, бях сам. Счупих някои неща в съблекалнята.
Англия може да отпадне.
Помня как гледах мача. По-самотен не съм се чувствал.
Ако продължим напред...
Няма да играя на полуфинала, на финала. Но ако отпаднем, аз ще съм виновен.
Роналдо за Португалия.
Англия отново отпада на четвъртфинала.
Нямаше картон ли? - Не, не казвам това.
Уейн ми е приятел. Съжалявам.
На вас повече отколкото на мен ще ви трябва Уейн Рууни.
Така внимавайте. Той е златното момче на английския футбол.
Не се отнасяйте зле, защото той ще ви трябва.
Какво мислите че имаше в това единоборство - гняв, напрежение?
Не знам. Мисля, че беше нещо моментно.
Изгуби концентрация за момент.
Случвало ли ви се и на вас? - Да, предполагам.
Случвали ми са се лоши неща. Поглеждаш себе си и последствията.
Обичам да съм сам, за да се справя с нещата.
Каквото и да излезе от тези ситуации, само ти си човека
който може да се справи с моментите на болка и разочарование.
Ако не можеш по-добре спри, защото тях ще ги има.
Отново в Манчестър.
Рууни и Роналдо са заедно на терена.
Помня че говорих с Роналдо,
казах му че медиите ще отразят случилото се.
Нямах проблем с това, което направи. Хайде да спечелим Премиър Лийг.
Той какво ти каза? - Мисля, че се успокои.
Защото... Може би други играчи биха имали проблем.
Аз нямах проблем. Фокусът ми бе Ман Юнайтед.
Нов сезон за Ман Юнайтед. Те не могат да си позволят да загубят.
Трябва да стигнат Челси.
Рууни с пас към Роналдо!
Отново приятели!
Рууни асистира, Роналдо вкарва. Водят с четири гола.
Ман Юнайтед отвя Фулъм.
Мисля че играта ни говори достатъчно.
Кристиано беше страхотен.
Топката не е избита. Рууни.
Това може би спечели мача на Ман Юнайтед.
Исках успехи, исках трофеи. Това беше смисъла да играя.
Един от най-добрите финали на Премиър Лийг.
Спечелиха със стил.
Няма по-добро чувство от това.
Най-доброто чувство.
Еволюцията на Уейн Рууни като играч беше в главата му.
Видях страстта в началото, агресията.
Сякаш искаше да убие някой, но това не беше достатъчно за да успее.
Какъв пробив.
Не могат да го спрат.
Играеше отдясно, защото така трябваше за отбора, играеше отляво също.
Правеше го въпреки всичко. Това беше знак, че той разбира.
Разбира какво трябва да направиш, за да спечелиш.
Не обичам да губя.
Преди финала в Шампионската Лига не си мислех колко ще е хубаво да спечелим.
Мислех си, колко ще е лошо ако загубим.
Пропусна я!
Страхът да не загубя ме водеше повече от желанието за победа.
Рууни с десния крак!
Ман Юнайтед са шампиони. Рууни донесе победата.
Ако спечелиш е специално.
Направиш ли го три пъти по ред - ти си специален.
Нани напредва. Парк също.
Рууни! 100 гола в Премиър Лийг.
Наградата за "Играч на 2010" отива при Уейн Рууни.
Голяма отговорност ли носиш? - Не мисля по този начин.
Има много работа пред нас. Имаме добър треньор, но ако...
Се контузя има други играчи, които могат да заемат мястото ми.
Мисля, че се подготвихме добре. Дано успеем да донесем трофея у дома.
Рууни е там!
2009-10 беше един от най-добрите му сезони, но се контузи с Шалке.
Историята се повтаряше. Споменът от 2006 започна да заражда идеята,
че той е добър играч, но не се справя на шампионатите.
Намира Рууни. Има затруднения в това да контролира топката
и да подаде.
Беше ужасен мач.
Уейн отново не беше готов за турнира.
Освиркванията са доста шумни. Английските фенове са подведени.
Рууни разочарова феновете.
Собствените ти фенове те освиркват! Това е лоялност.
Феновете трябваше да преглътнат най-лошия мач на Рууни за Англия.
Тази нощ определено Рууни и съотборниците му ще искат да забравят.
Англичаните не се справиха.
Едно от нещата за Евро 2004,
беше че приносът на Рууни беше огромен.
Останалата част от кариерата му
сякаш беше отшумяла след това.
Очакванията ни бяха огромни.
Приносът му беше много важен. Той унищожи най-добрите защити.
Нагласата беше такава, че всичко под това изпълнение бе разочарование.
Рууни се качва на самолета, но едва ли ще избяга от бедите си.
Вестниците обвиниха звездата на Англия и Ман Юнайтед,
че си е плащал за секс.
Страхотно, нали? Фенер.
Къде ще е? - В салона.
Ще има два стола до бара, но засега им казах да ги оставят.
Мислили ли сте, че някога ще стигнете толкова напред?
Да, мисля че...
Щастливи сме да имаме подкрепата на толкова много хора около нас.
Трябва да продължаваме напред и това е нещо над което работим.
Прости ли му? - Нямаше да съм тук иначе.
Когато тези неща се случиха...
Аз и обясних какво се случи, въпреки че това не е приятно.
Подобно нещо не трябва да се прави.
Няма да се повтори, не искам да се повтаря. Трябваше да се преборим.
Беше трудно, трудни дни, седмици, месеци...
Но сме имали такива моменти и това те прави по-силен.
Животът продължава... И аз приех... Не, не съм приела. Продължаваме.
Той продължи напред... - Не го прие?
Не, не и държанието му. Не е приемливо.
Ако да му простя е... Беше трудно.
Това което направи не е приемливо... Това е...
Случи се...
Това беше част от живота ни тогава.
Продължихме напред.
Простила съм му.
Но не е приемливо.
Но сега не е нещо, което...
Ако трябва ще поговорим, както говорим в момента.
Не съм така ядосана, както беше тогава.
Сър Алекс има да каже нещо.
Дейвид Гил ми се обади.
Каза, че има лоши новини.
Агентът му е казал, че няма да подписва договор и иска да си тръгне.
Това беше шок. Не можех да повярвам.
Не можех да разбера, преди месеци каза че това е най-добрият клуб.
Искаше да остане завинаги... Не знам какво се промени.
Откакто е тук винаги сме му помагали. Това е мистерия.
Не знам колко пъти сме помагали за личния му живот.
Вратата е още отворена. Кой знае? - Алекс...
Без повече въпроси.
Продадохме Тевес, продадохме Роналдо. Останах само аз от големите имена.
Отидох в офиса на Сър Алекс и го попитах какъв е плана ни.
Бяхме взели недоказани играчи. Той ми каза, да изляза от офиса му.
Уейн Рууни потвърди, че иска да напусне Ман Юнайтед.
Нападателят пусна изявление.
Едно от най-големите ми разочарования, беше когато публично го обяви.
Бяхме в съблекалнята. Играчите имаха мач пред себе си.
Не се прави така. Проблемите ти не са за това място.
Това ни удари по ужасен начин, защото това не беше той.
Не можеше да нарани съотборниците си. Той беше отборен играч.
Той подведе себе си тогава.
Предлагаха ми договор за 200 хиляди на седмица.
За мен беше лесно да подпиша за още 5 години.
Лесно е, но успехите значеха много повече за мен.
Уейн Рууни на първа страница в цветовете на Ман Сити.
Те са фаворити да подпишат с талисманът на Юнайтед.
Добро момче е. Играе добре футбол.
Дава всички от себе си. Бележи голове.
И той е човек, прави грешки като всички ни.
Но не се отнасяш така със съотборниците. Изненадах се, че успя да оцелее.
Мислех си, че тогава приключи. Връзката с феновете се загуби.
Щеше да отиде в Сити.
Един от проблемите му беше, че се обърна срещу Сър Алекс. Не може така.
Това обърна феновете срещу него.
Но всичко което той каза, че трябва да се инвестира повече в отбора...
Феновете и досега говорят за това.
Ако погледнем назад, Сър Алекс знаеше накъде отива клуба.
Той се махна по най-бързия начин и клуба все още не може да се оправи.
Като се замисля иска се доста кураж, за да го направиш.
Отиваш при мениджъра и започваш: "С кой ще подпишеш, иначе си тръгвам."
Щеше да ни изхвърли от офиса преди да сме довършили изречението.
Но като погледнеш - Робсън, Кантона,
Рой Кийн, Рууни.
Това са играчите, които биха направили подобно нещо.
Имат тези качества и това ги кара да се отличават от другите.
Дни след като шокира Ман Юнайтед Рууни обяви, че все пак остава.
Стари приятели. Тази снимка показва хармонията
между треньор и играч.
Извини се на мен и съотборниците си.
Мисля, че ще се извини и на феновете.
Всички бяхме наранени през последните дни.
Каквото и да казва, мисля че ще трябва да покаже на терена
и да убеди феновете, че наистина е с клуба.
Ако се върне и погледне на ситуацията, сигурно ще разбере че тогава сбърка.
Ако си честен. Но дали получи това, което искаше?
Ако е получил правилният договор, значи това е трябвало да направи.
150 гола за Рууни.
Още 100 и ще изпревари Боби Чарлтън.
Казах си, че ще спечеля феновете отново. Отново ще пеят името ми.
Ще направя всичко да за спечеля. Дори бих измамил.
Нани. Рууни! Какъв гол!
Точното време, на точното място! Какъв играч!
Видяхме ли нещо наистина специално? - Аз такова нещо не съм виждал.
Всички ще говорят за този гол.
Печелихме титла след титла.
Стигнахме до 3 финала в Шампионската лига за 4 години.
Към Гигс, той за Рууни!
Най-добрият момент на Уейн Рууни.
Това бяха най-успешните 4-5 години в историята на Премиър Лийг.
Ман Юнайтед отново са шампиони.
Но не се помни така, заради Требъла през 1999.
Рууни. Ще потърси нещо специално!
Уейн Рууни, невероятно!
Имах късмета да играя с него за Англия.
Без съмнение това е един от най-добрите играчи на тази страна.
Рууни е един от най-великите нападатели на Англия.
Рууни! О, Боже!
Историята е пренаписана! Рекордът на Чарлтън падна.
Един човек води класацията.
Той беше гений, човече. Откачено е. Невероятен играч.
Не получи ли заслужените овации?
Да не е някой дядка на улицата?
Не знам. Не ви ли прилича на звезда?
Живеем в ера на индивидуализма. Можем да го видим с Меси и Роналдо.
Но не и Рууни. Той вършеше работата на другите.
Каква надпревара, но вижте кой се връща в защита...
Уейн Рууни...
Какво усилие от капитана. Това е невероятно.
Но това не е достатъчно, той иска още. Центриране. Гол!
Бореше се докрай за победата. Отборен играч.
Наистина отборен.
Най-голямата опасност пред Уейн е моментът в който ще спре с футбола.
Това е пристрастяване. Но по един добър начин.
Пристрастен е към футбола, към адреналина.
Уейн Рууни каза, че не би променил нищо в своята 19 годишна кариера.
Бившият английски капитан става треньор в Дарби Каунти.
Ново начало. Затворих една страница.
Има какво да подобря, какво да науча.
Да достигна най-добрата си версия и в дългосрочен план
да върна клуба в Премиър Лийг.
Ще му трябва време.
Как да се справиш с напрежението, че отбора ще разчита на теб?
И страната ти? Но Уейн може да се справи.
Той се хвърли в играта и може би излезе малко наранен, но го направи.
И сега просто трябва да направи... Не знам какво точно.
Но трябва да стане успешен мениджър.
Той познава футбола.
Разбира го. Води отбора.
Щом е решил да бъде мениджър в Чемпиъншип
и да започне от там, то е защото обича играта.
Футболът ще бъде част от живота ми докато умра, независимо дали ми харесва.
Рууни! Рууни!
Превод: k@looo ©
http://subs.sab.bz TRANSLATOR'S HEAVEN®