Ако опиташ нещо,
ще направя дупка в гърба на приятелчето ти.
Мислих, че си ми приятел.
Бях. Точно затова ти казвах да не приемаш работата тук.
Що за ченге си ти?
От тези, които отиват, където са парите.
Старият ми партньор ми предложи да защитавам
една операция с фалшифициране.
После ти ме направи бавачка. Надявах се да тръгнеш
в грешна посока и нещата да се разминат, но не.
Ти и скапаната горила не отстъпихте.
Къде е Роскоу? - Гаджето ми е добре.
Ричър, искат да ти кажа да направиш, каквото ти кажат,
или аз, Чарли и децата... Ще ни сторят това,
което сториха на Морисън.
Каквото и да искате, няма да го направя.
Няма начин да ги пуснеш да си тръгнат.
Знаят прекалено много. - Умен си.
Ти, Финли, Роскоу, всички умирате,
но предпочитам да пощадя Чарли и децата.
Когато цивилна жена и деца са убити,
хората започват да се вълнуват. Задават много въпроси.
Не се страхувам, че ще говорят. Ще мълчат, когато видят
какво ще причиня на баща им.
Хъбъл? Вече го уби.
Избяга. Мисли, че ако избяга, ще защити семейството си.
Грешеше, но го искам. Последното слабо звено.
Нека позная защо те притесняват слабите звена.
Баща ти е предложил на едни много лоши хора в чужбина
камари фалшиви пари.
Но блокадата на бреговата охрана,
попречи лошите да получат това, за което си плащат,
затова пращат няколко венецуелски момчета да...
ви вразумят.
Обаче скоро стана голяма каша
и венецуелците ще ти вържат същата вратовръзка,
каквато вързаха на баща ти.
Аз убих баща си.
Прерязах му гърлото така, както правеха венецуелците.
Виж сега. Старецът имаше акъл да организира цялата операция,
но не му стискаше да направи необходимото, за да я защити.
Затова наех партньора на Пикард да убие онзи агент в Мемфис
и изпратих Даусън да се увери, че работата е свършена.
Аз убих Джоблинг.
Убих това куче под надлеза.
И аз...
Аз убих брат ти.
Застрелял си Джо.
Даусън го е наритал добре, след като е умрял,
а Морисън покрива цялото това нещо.
Когато убих Морисън баща ми съвсем се скапа.
Започна да говори, че ще ме прати в психиатрията,
за да се опомня.
Веднъж вече го направи, когато бях дете, но не се получи.
Не думай. - Ще го направим да изглежда,
че корумпираните братя Ричър са работили с новото в града ченге.
Занимавали са се с наркотици, оръжия, нещо много гнусно
за девствените улици на нашия Маргрейв.
Привлекли са банкер да финансира дейността им,
плащали са на няколко подкупни местни ченгета
и после са се обърнали един срещу друг.
С Пикард ще отидете в скривалището на Хъбъл,
независимо къде се намира и ще ми го доведеш.
Как очакваш да направя това? - Ти си следовател, нали?
Отивай и го намери.
После ще разменя мама и момичетата за татко.
Пикард има моя номер.
Ако не чуя от теб до 6 утре сутринта, че сте хванали Хъбъл,
и четирите дами, които са при мен ще умрат
по начин, който дори не можеш да си представиш.
РИЧЪР
По книгата на Лий Чайлд за Джак Ричър "Място за убиване".
Не знам как си мислиш, че ще намеря Хъбъл.
Имаш време до изгрева утре. Предлагам ти да измислиш начин.
Ще се лутаме безцелно, ако не ми позволиш да спрем някъде.
Трябва ми карта и място да помисля.
Добре, но ако опиташ нещо, това желязо ще гръмне.
Разбирам.
Какво да ви донеса, момчета?
Черно кафе и пай с праскови. - За мен нищо.
Десерт?
Опитвам се да докопам този пай, откакто дойдох.
Дай ми писалка. - Очакваш да ти дам нещо,
което може да използваш като оръжие?
Това плаши ли те?
Добре.
Той е в Аугуста.
Просто ей така?
Работата ми беше да откривам бегълци. Знам как мислят.
Ако бях Хъбъл, щях да отида в Аугуста.
Защо?
Знае, че за да защити семейството си, трябва да го напусне,
но не отива много далеч в случай, че трябва да се върне.
Не отива в Атланта, който е на час път от Маргрейв.
Знае, че в големия град човек лесно може да се скрие,
но после се сеща, че повече хора значат повече шансове
някой да го забележи, особено в града, където е работил в банка.
Затова си тръгва. - Към Аугуста?
Атина. Малко повече от два часа от Маргрейв.
Трудно е за мъж като него да изостави семейството си.
Това става на етапи. Но в Атина е университетът в Джорджия,
където Пол и Чарли са учили. Директно свързано с Хъбъл място,
където първо биха го потърсили.
Продължава на следващия ден. - И следва Аугуста?
На повече от три часа път, но все пак достатъчно близо,
за да чувства връзката с жена си и децата си.
Плюс това Хъбъл е играч на голф.
Играл е в Аугуста. Има добри спомени от града, в който е бил преди.
Това го успокоява, като е стресиран, както когато майка му
е пяла "Роки Ракуун" като дете.
Глупости.
Не може просто да погледнеш нещо и да влезеш в главата на някого.
Не съм предлагал да ви помогна. Вие, задници, го поискахте.
В момента се чудиш кое е най-доброто място и време
за да ме убиеш.
Знаеш, че ще трябва да ме изненадаш
защото не си сигурен, че ще успееш, ако го очаквам.
Нека ти спестя тревогите.
Не можеш.
Ако бях на твое място щеше да ме изненадаш.
Черно кафе
и парче пай с праскови.
Благодаря.
Извинявам се. - Седнете другаде, докато почистя.
Не, не. Всъщност трябва да тръгваме.
Моли се да си прав за Аугуста.
Трябва да призная, че си малко по-корав, отколкото очаквах.
А ти си точно такъв, за какъвто те мислех.
Ниско налягане в гумата. Трябва да проверим.
Продължавай.
Спукана е.
Няма начин да стигнем до Аугуста.
Беше ли послушен? - През цялото време беше с мен.
Добре. Просто... отбий.
Мислиш, че ще те оставя тук докато сменям гумата?
Хващай се на работа.
Ако мислиш да хвърлиш по мен ключа за гумите, пак си помисли.
Не планирам това.
Кей Джей чака обаждането ми.
Гласът ми е единственото нещо,
заради което Чарли и момичетата са още живи.
Ако ме застреляш няма да убиеш само един човек.
Май не помислих за това.
Но ако ти ме гръмнеш никога няма да намериш Хъбъл.
Предполагам, че се нуждаем един от друг.
Добре, хубаво...
Няма да те убия.
Ти ще ме убиеш ли?
Не. Имаш думата ми.
Думата ти и пет пари не струва,
но в момента нямам много варианти.
Значи на "едно"
вдигаме пистолетите над главите си.
На "две"
ги слагаме върху капака. - Знам какъв звук издава
пистолет, който се удря в метал, затова не опитвай нещо умно!
А на "три"
ставаме с вдигнати ръце и се изправяме един срещу друг.
След това аз ще отстъпя две крачки,
а ти ще дойдеш да вземеш пистолета ми.
Разбра ли? - Да. Разбрах.
Добре.
Едно.
Две.
Три.
Намери мотели на 5 километра от автогарата в Аугуста.
Вашата заявка се обработва
Здрасти, Хъбъл.
Дами. Ето какво е положението.
Гаджето ти търси страхливия й съпруг.
Ще отнеме известно време, затова се настанете удобно.
Баща ти ви ни причини много проблеми.
Знаехте ли?
Не. Моля те. Не.
Всичко е наред. Да, наред е. Вървете. Вървете с него.
Всичко ще бъде наред. Всичко ще бъде наред.
Престани! Не прави това! - Налага се.
Защото ти и приятелите ти създавате проблеми.
Сядайте и мълчете.
Ти си като стария ти приятел Грей. И той създаваше проблеми.
Обаче със сигурност разбираше от оръжия.
Ще ги пазим на сигурно място като гаранция, че няма да има проблеми.
Ако не се получи, лесно могат да паднат във ваните с химикали.
Добре. Как се сети в кой град съм?
Как намери в кой мотел съм?
Ако използваш кредитна карта Клайнър ще те намери лесно.
Плащаш кеш, което значи, че пътуваш с автобус.
Единственият ти вариант са евтините мотели.
Имаше няколко мотела в близост до автогарата.
Ще отидеш в мотел със стаи за час, защото не искат документи.
А как позна прякора ми?
Хората използват имена на неща, които харесват.
Харесваш Бийтълс.
Единият от тях е "Харисън".
Наистина ли мислиш, че ще пусне семейството ми?
Не. Казаха го само, за да им сътруднича.
Планират да убият всички нас
така, както убиха брат ми.
Твоят контакт в министерството на финансите.
Марк Салас? - Това е името, което ти е дал.
Истинското му име е Джо.
Марк Салас е играл за "Янкис" в края на 80-те.
Съжалявам... за Джо.
Чух слухове, че ще вдигат блокадата на бреговата охрана.
Венецуелците дишаха във врата на Клайнър,
защото производството беше спряло.
Исках да се измъкна от бизнеса, а знаех, че като падне блокадата,
работата отново ще тръгне.
Затова оставих съобщение на номера на федералното бюро.
А Джо ти се е обадил. - Отначало беше само помощта ми
срещу имунитет, но после забелязах, че започнаха да изчезват пари.
Проследих ги до шофьора на камиона.
Пит Джоблинг. - Първо се опита да отрече,
но като му казах, че съм видял как Клайнър убил някого
пред очите ми, той... пребледня.
Тогава го свързах с Джо.
Вероятно по това време Клайнър вече е държал под око Джоблинг.
Съжалявам, Ричър. Заради мен убиха брат ти.
Не. Кей Джей уби Джо.
Хлапето?
Убил е Джо, Морисън, Стивънсън и жена му,
дори и собствения си баща.
Мама му стара.
Ако искаш семейството ти да живее, трябва да слушаш много внимателно
и да направиш всичко, което ти кажа. - Добре.
Може ли да те питам нещо? - Да.
Защо два от прозорците са затъмнени?
Ключовете от камиона на Даусън са вътре. Веднага се връщам.
Ще дойда с теб. - Не искаш да видиш какво е вътре.
Пълно е с кръв, кал и разни гадории.
Явно чистачката ми много ще се ядоса.
Не толкова, колкото момчето, което ти чисти басейна.
Скучно ми е.
Може би трябва за малко да ти сваля белезниците.
Така боят може да стане по-интересен.
Да.
Някой ти пише, приятел.
Чакай, аз ще видя.
"Клекни и се скрий"?
Какво значи това, по дяволите?
Добре ли си? - Ще оцелея.
Забелязвам, че нямаш придружител.
Ако не се чуят с Пикард до 6 сутринта...
Няма да чакаме до 6:00.
Хъбъл? - Да.
Взех Финли.
Виждам.
Добре е, че си жив.
Добре. Да проверим в сейфа с оръжията.
Взимайте всичко, което може да свърши работа.
Тук има ли маркуч отзад? - Да. Защо?
Ще ни трябва.
Всичко е наред. Тя е с мен.
Шефе. - Нийли, това са Финли и Хъбъл.
Финли и Хъбъл, това е Нийли.
Момчета. - Как така тя е тук?
При последния ни разговор попитах Ричър
откъде знае, че Пикард е замесен.
Той каза: "Просто предположих".
Ричър вярва на факти и статистика, но никога на късмет.
Все едно ми беше извикал "Помощ"!
Къде е приятелката ти?
Мамка му!
Да се залавяме за работа. Благодаря, че ни пусна тук.
Съжалявам за късния час.
Просто се радвам, че Клайнър ще си получи заслуженото.
Ще се кача горе да направя малко кафе.
Добре. Бил съм там милион пъти. Това е разположението.
Вероятно държат Роскоу и Чарли някъде тук.
Да не им се пречкат, но все пак да ги държат под око.
А децата ми? - Тях ги държат на друго място.
Психологическа тактика, за да може Чарли и Роскоу да кротуват.
Вероятно са тук, горе.
Като ги заключат горе си спестяват човек, който да ги наблюдава.
Двама до вратата,
един зад ъгъла при външното стълбище.
Доста огнева мощ за човек,
който не вярва в охранителните камери.
За мен са.
Те мислят, че си с Пикард. Ти не си заплаха.
Вече ме познават. Имат си план.
Щом с Хъбъл влезем през вратата, ще убият всички ни.
Знаят, че няма да се дам без бой,
затова са разположили дузина мъже вътре, въоръжени до зъби,
в случай, че започна да стрелям наляво и надясно.
И какво ще правим? - Ще стреляме наляво и надясно.
Нийли, трябва да очистим двамата пазача пред нас тихо,
без да имат време да вдигнат оръжията.
Няма да гъкнат.
Добре. Проверете оръжията и бъдете готови за стрелба.
Разбрано. - Хъбъл, ела с мен.
Не си убивал преди, нали?
Никога не съм стрелял с пистолет. - Добре.
Трябва само да протегнеш ръка, да се прицелиш и да стреляш.
Няма смисъл да имаш пистолет ако не е готов да стреляш.
Миг колебание и умираш.
Насочвай го само срещу лошите.
Обичам миризмата на бензин.
Махаш костюма от туид. Май всички трябва да сведем глави.
Не искам да го цапам с кръв.
Правилно разсъждаваш.
Католик ли си? - Да.
Виж, знам, че през повечето време, в което бяхме заедно
предимно се карахме,
но се обзалагам, че войниците ти са обичали да работят с теб.
И на мен ми беше приятно да работя с теб.
Трудно е да се забележи, когато си с костюм,
че имаш мускули, Финли.
Наистина ли? - Не.
Задник.
Мамицата му.
Ей.
Трябва да се стегнеш.
Те ще... ще ни убият.
Ще убият децата ми. - Не.
Чуй ме сега. Става ли?
Познавам Ричър.
В никакъв случай няма да се примири и да сведе глава, разбираш ли?
Малко преди 6 сутринта ще почука на вратата
и на Кей Джей ще му се прииска да не е започвал тази битка.
Ричър и Хъбъл вече трябва да са заели местата си.
Наистина мисля, че аз трябва да сваля единия.
При двама стрелци шансовете са по-добри.
Имаш ли опит в стрелба от далечно разстояние?
Не.
Аз имам.
Слагаш бисквитката в кутийката.
Приятелчето зад ъгъла ги е чул да падат.
Тръгвай, бързо, бързо, бързо
Щом се запали, тръгваш.
Ясно.
Единствената ти задача, е да измъкнеш децата си.
Не позволявай на никого да ти попречи.
Добре. Време е всичко да заблести.
Чакай.
Намерих нещо.
Ако ще умирам, искам да се насладя на аромата
за последен път.
Да.
Ще умрем ли? - Хайде да разберем.
Какво, по дяволите, беше това? - Ричър почука на вратата.
Какво става, по дяволите?
Отивайте там! Загасете огъня!
Размърдайте си задниците! Действайте!
Всички елате тук сега!
Чарли! - Пол! Пол! Върви! Там са!
Мамка му!
Добре, добре. Добре, добре...
Мамка му! Дайте си ръцете! Дайте си ръцете!
Тате? - Хайде! Хайде!
Взех ги! - Мамо!
Тичайте! Вървете! - Хайде! Бързо, бързо, бързо!
Вървете!
Вървете! Добре сте! Добре сте.
Скрийте се, долу, долу. Стойте долу.
Там е!
Виждам го!
Да. Добре, добре.
Ще ви измъкна.
Добре ли си?
Върви при децата си. - Благодаря ти.
Насам! - Пол!
Ела. Наведи се. Долу. - Да.
Финли, ти ли си?
Знам, че си тук.
Пикард! Мислих те за мъртъв.
Още не.
Не!
Не! Не!
Спри! Да не си посмял да го направиш!
Нийли.
Има много дим. Трябва да се измъкваме!
Роскоу! Насам.
Добре ли си? - Да.
Да тръгваме! - Да тръгваме.
Къде е? Трябва да се върнем за Ричър.
Той ще се оправи. - Откъде знаеш?
Защото е Ричър.
Роскоу, да тръгваме. - Какво правиш?
Ей! Май останахме само ти и аз, Ричър!
Нека ти разкажа една история, Джак.
Преди няколко години,
бях на сафари в саваната.
Сутрешната мъгла беше гъста като финансите на мъртвия ми баща.
Тукашната мъгла е просто като лек дим.
Но през цялата тази гъста мъгла
виждам огромен стар носорог.
Беше поне 2700 килограма,
стоеше си там
и дъвчеше трева.
Носорогът знаеше, че съм там.
Можеше да подуши миризмата ми,
можеше да ме усети,
но мъглата беше гъста, светлината беше слаба,
а носорозите са адски късогледи.
Тогава просто се приближих
до този голям, тъп задник
и го убих.
Този тъп носорог
изобщо не осъзнаваше,
че някой може да го победи.
Мислел си е, че просто ще върви по течението на живота,
ще ходи, където иска...
ще прави, каквото иска,
ще чука, когото си иска,
и всичко това без последствия.
Но в живота
винаги има последствия.
Както беше при носорога.
Затова сега главата му е окачена в коридора на баща ми,
а точно до нея ще отиде и твоята.
Свърши се.
Върнах се в Чикаго. Давай го по-мръснишки. Нийли.
Здрасти, Ричър.
Добре ли си? - Добре съм, Джо.
Помни какво ти казах.
Каквото и да се случи, не плачи.
Децата ми. Елате.
Целунете майка си.
Здравей, мамо.
Добре. Добре.
Здравей мамо. Как си?
Как съм? Умирам, глупаче.
Но съм много щастлива...
да видя синовете си.
Имам връзки покрай работата си.
Мога да те заведа в САЩ да те видят специалисти.
Какво ти казвах винаги? Кажи.
Искам да го чуя.
Няма нужда да разрешавам всичките проблеми в света.
Ако реша един, това е повече от достатъчно.
А ти, Ричър.
Имаш сила за трима.
Какво ще правиш с цялата тази сила?
Ще постъпвам правилно, мамо.
Знам, че това ще направиш. Винаги си го правил.
Дори когато правилното нещо е погрешно.
Още като беше малък, когато бяхме в Окинава.
Нали?
Знаела си...
че аз пребих Къртис Бишоп в Окинава.
Никога не си повярвала, че е Джо.
Той искаше да ти каже истината, мамо. Не му позволих.
Ти го спаси.
Ти си такъв.
А ти защитаваше от побой специално момче.
С баща ви никога не сме мислили, че е необходимо
да пречим на нито един от вас да следва инстинктите си.
Инстинктите ви са чисти,
каквито са и сърцата ви.
Трябва да проведа бърз разговор. Връщам се веднага.
Това е военният медал на дядо ти.
За проявена храброст в лицето на опасността.
Изисква се много смелост, за да се постъпи правилно.
Сега можеш да плачеш, Ричър.
Значи федералната и щатска полиция ще почука на вратата.
Ще искат да поостанеш няколко дни
и да отговаряш на въпросите им.
Не обичам да отговарям на въпроси.
Не обичаш и да се задържаш на едно място.
Преди стотици хиляди години е имало хора,
които са стояли до огъня и такива, които са се скитали.
Убеден съм, че съм пряк потомък
на скитащите се.
Такъв съм си.
Ако имаше някой, който да ме накара
да остана близо до огъня, щеше бъдеш ти.
Е...
ако някога се случи отново да се скиташ насам...
обади ми се.
Ще го направя.
Ти какво ще правиш?
Ще възстановя града построен от моето семейство.
Трябва да се кандидатираш за кмет.
Чух, че мястото е свободно.
Това изобщо не е лоша идея.
Здравей момче! Финли ли те накара да му пазиш колата?
Кара ли те да слушаш гадната му музика?
Сложил ти е каишка от туид.
Извинете.
Съжалявам.
Знаех си, че ще се отбиеш тук, преди да тръгнеш.
Ставам предсказуем. - Но по-късно, отколкото си мислех.
Не е лесно да се отделиш от Роскоу, нали?
Благодаря.
Федералните са се паникьосали, че Пикард е замесен в това.
Искат да те разпитат.
Какво им каза? - Че никога няма да те намерят.
Но те все още са в града долу, при складовете,
а ти лесно се забелязваш...
Тръгвам веднага щом приключим. - Добре. Умно.
Виж... хич ме няма в сбогуванията,
сигурен съм, че и при теб е така, но...
Ако не беше дошъл в Маргрейв, никога нямаше да разбера
какво става тук, или щяха да ме убият.
Все някога щеше да разбереш. - Оценявам думите ти.
И после щяха да те убият.
Може и да си звяр, но по душа си добър човек.
Ти може да си досаден трън в задника, но и ти си добър човек.
И си проклето ченге.
Не задълго.
Приключих с полицията. - Бостън?
Ще остана няколко седмици да помогна на Роскоу
да подреди нещата и след това се прибирам.
Време е да престана с глупостите, да спра да бягам,
Шарън би искала да продължа живота си.
И да не го живееш сам.
Да.
Мисля, че съм готов отново да се грижа за някого.
Освен това не можех да оставя Джак в приюта.
Джак?
Да. Трябваше му име. Ти използваш Ричър, затова ще се казва Джак.
И ти трябва да промениш нещо.
Има повече хора, отколкото си мислиш точно като мен и Роско.
Понякога трябва да ги допускаш до себе си.
Ще го имам предвид. - Добре...
едно от последните ми действия като главен детектив...
Ти си уволнен. - От мъртвец. Не се брои.
Та едно от последните ми действия като главен детектив,
е да поправя това, което се случи точно на това място
преди около седмица и половина.
Парче прасковен пай. Най-добрият в Джорджия.
Благодаря.
Решил си да ядеш това?
Знаеш ли, че е пълно със захар и мазнини?
Млъквай и си яж проклетия пай.
Е, струваше ли си чакането?
Ял съм и по-добри.
Нужна е много смелост за решаване на световните проблеми, Джо.
Превод и субтитри: mia_one