Съдейки по това, което виждам сигурен съм, че южноамериканците
са от Венецуела.
Откъде знаеш? - Разрезът е венецуелска пеперуда.
Задушаваш се и същевременно кървиш,
Буквално се давиш в собствената си кръв.
Клайнър трябва да има някого във Венецуела.
Някой, с когото работи, или за когото работи.
Някой, който е недоволен от това как се развиват нещата тук.
Някой с възможност да отстрани този, който мислехме за шеф.
Мъдър, грамаден мъж веднъж ми каза:
"Не убивай зло куче, ако нямаш под ръка още по-зло".
Мислиш, че са пратили подкрепление от Венецуела,
за да може "влаковете" да се движат по разписание?
Възможно е.
Кога за последен път си си бил на наблюдение?
В складовете на Клайнър?
Смяната на шефа може да доведе до грешки.
Ако стане, бих искал да съм там и да видя това.
Трябва ни кола.
Всички в града познават моята, а "твоето" бентли е проблем.
Аз ще се погрижа.
От участъка е. Изпражнението официално уцели вентилатора.
"Изпражнение". Отпусни се и псувай, Финли.
РИЧЪР
По книгата на Лий Чайлд за Джак Ричър "Място за убиване".
Искам всички граждани доброволци да работят с телефоните.
Стивънсън, провери записите от пътните камери в края на път 4,
в посока складовете на Клайнър. Опитай да свалиш нещо
от онези сателитни боклуци от Гугъл.
Аз... Гугъл не работи така, сър.
Хората от Маргрейв са си загубили акъла.
Просто го направи. - Да, сър.
Бейкър, да подготвим обръщение...
Още сме в процес на събиране на информация...
и така нататък, и така нататък.
Всички случаи, включително Морисън, отиват на заден план.
Къде е намерен? - В офиса, сутринта, от секретарката.
Предполагам криминалистите вече са били там.
Откриха ли нещо? - Още не.
А поемам оттук.
Още ли мислиш, че баща ми е виновен, боклук такъв!
Спокойно, спокойно. Спокойно.
Махай си скапаните ръце от мен. - Сега, предвид обстоятелствата,
ще те оставя да се опомниш, но ако пак замахнеш
нещата много бързо ще тръгнат в друга посока.
Не, не, не. Спокойно, спокойно. - Мамка ти!
Подгони баща ми за убийство.
Опита да опетниш името и репутацията на човек,
който е правил само добрини на тази общност.
Знам, че си превъзбуден и съжалявам за загубата ти, Кей Джей,
но тук само си върша работата.
Майната ти, кариерист.
Отивай в кабинета ми.
Може би трябва да глътнеш чист въздух.
Засега не ходи на местопрестъплението,
докато нещата не се успокоят.
Нима току-що каза на главния си детектив да чака, докато
местопрестъплението "изстине"? - Казах му да си почине.
Обвини шибания кръстник и благодетел на града в убийство,
а сега разбираш, че е жертва, както всички останали.
В момента не си много популярен тук.
Правя ти услуга.
Махни се за малко. Скоро ще те повикам обратно в играта.
Страхотно возило.
Вози ме от точка "А" до точка "Б". - Честно казано
не съм много запознат с английските коли.
Просто искам да затъмниш стъклата. - Най-малко три дни.
Значи ще ми трябва кола под наем. - Не даваме коли под наем.
Сигурен ли си?
Мисля, че можеш да вземеш моята кола дотогава.
Не е бентли, но ще те откара от точка "А" до точка "Б".
Перфектно.
Обикновено взимам сорт "Рома", а и тези още не са готови.
Може след седмица от тях да стане приличен сандвич.
Как го правите, господин Моузли?
Какво да правя? - Да стоите тук.
В Маргрейв.
Не сте мислили, че другаде ще е по-лесно?
Да мисля? Знаех го.
Защо останахте?
Семейството ми е тук преди това на Клайнър,
много преди това на Тийл, още от времето
на рода на г-ца Роскоу.
Защо да позволя на някого да ме гони от моя град?
Единственият начин да изгонят мен и сестра ми, е в ковчег,
но дори и тогава ще сме в гробището в Маргрейв.
Въпросът не е защо аз съм тук,
а защо изобщо ти дойде тук.
Маргрейв е много далеч от двора на Харвард, детектив.
Ричър ме попита същото.
И какво му каза?
Същото, което ще кажа и на вас.
Не е ваша работа.
Следващият път ми донеси "Рома".
Така ще направя.
Свърши ли се? - Не,
но доведох подкрепление.
Роскоу. Мъничка частица от Маргрейв.
Държиш ли се?
Държа се на косъм.
Надявам се да знаеш как се играе "Заселниците".
Тук е игралната маса. - Това е добре.
Отвлича им вниманието. - Засега поне. Уплашени са.
Аз... аз също съм уплашена.
Къде са ми обноските? Ще ви донеса вода.
Благодаря. - Едва се крепи.
Мястото е използвано някога за свидетел срещу мафията.
Вратата е подсилена, добра алармена система,
но разчитай на инстинктите си. Ако усетиш някаква опасност,
грабвай семейството и бягайте.
Добре, ще тръгвам. Ще се чуем след ден, два.
Няма нужда. Трябва да тръгвам.
Какви бяха правилата? - Заключено навсякъде,
без светлина в спалнята и без огън в камината.
Браво. Добре се справяш.
Благодаря.
Благодаря за всичко, което направи. - Оставям те в добри ръце.
Аромат на телешко? В затворено пространство?
Протеин, желязо, цинк. Не повишава инсулина.
Харесвам аромат на телешко.
Нийли ми показа добри неща.
Е, Нийли...
Приятелка ли е?
Служихме заедно в 110-та. - Значи е приятелка.
Предполагам може да я наричаш така. - Аз я наричам така.
Ти защо не го правиш?
Аз й казвам Нийли.
Е, каква е работата в 110-та? - Дълга история.
Бързаш ли за някъде?
Армията ми позволи да събера собствен отряд.
Пентагонът мислеше, е ще е провал, затова ме направиха шеф.
Бяхме девет човека. - Къде са останалите?
Нямам представа. - Не бяхте ли близки?
Бяхме много близки. Много неща преживяхме заедно,
но това беше, когато бях в армията. - А сега?
Не съм в армията.
С години не говориш с брат си,
не поддържаш контакт с бойните си другари...
Как така лесно забравяш хората?
Не е нормално. - Ти ли го казваш?
Продължавай, Финли. Виждал съм дървета да губят пръстени
по-бързо от теб.
Жена ми умря.
Мъртва е, а аз не мога да сваля халката.
Не това ми каза. - Казах ти само, че се казва Шарън.
Не казах, че беше прав за развода.
И защо не ме поправи? - Никого не поправям.
Нямам нужда от ничие съжаление.
Всеки предполага, че човек като мен,
свадлив, праволинеен...
Трън в задника. - Трън в петата.
Просто всички мислят, че си е тръгнала.
Затова ли напусна Бостън?
Опитай да живееш в град, в който, накъдето и да се обърнеш
си спомняш за любовта на живота си.
Всеки ресторант, всяко място,
е като ритник в корема.
Спомен как съм я разочаровал. - Така ли си казваш?
Обещах й да преместя небето и земята, за да се излекува.
Сега плащам месечен абонамент само,
за да мога да чуя гласа й в гласовата поща.
Значи живееш над магазин за цигари, за да ги откажеш.
Обличаш костюм от туид в Джорджия през лятото.
Приемаш нова работа в средата на нищото.
Самонаказваш се, че не си успял да спасиш жена си.
Нещо такова.
Това е глупаво. Ако наистина го мислиш, значи си глупав.
Майната ти.
Харесва ми като псуваш. Трябва да го правиш по-често.
Два пъти майната ти на квадрат.
Става нещо.
Убиха Клайнър преди по-малко от 24 часа,
а сега племенника му ли ще извършва доставките?
Благодарение на блокадите на бреговата охрана
запасите от фалшиви пари намаляват.
Напрежението се покачва. Купувачите си искат фалшивите пари.
Този камион може да е пълен с такива.
Ами да разберем.
Господи, почти е полунощ.
Вие, двете, миете зъбите и може да изиграем още една игра.
Още една игра? Няма ли да се уморят?
Да, но опитвам да ги държа будни. Като заспят, кошмарите започват.
Тъгуват за баща си.
И аз съм имала кошмари.
Аз... аз също изгубих баща си, когато бях дете.
И него и майка ми. Двамата. - Господи! Какво се е случило?
Катастрофа. Аз седях отзад. Оцелях по чудо.
Това е ужасно.
След това, когато бях в болницата,
моя... моята баба ми четеше за Хари Потър.
Защото и на Хари родителите са загинали в катастрофа,
но са били вълшебници, които умрели да спасят него
и светът да стане по-добро място, затова...
аз лъжех себе си, че и моите родители са били вълшебници,
които са умрели, за да направят същото нещо.
И ти си искала да станеш като тях. Затова ли стана полицай?
Това беше идеята.
Те ще се оправят. Децата са издръжливи и са късметлии,
че имат теб.
Благодаря.
Става ли нещо? Какво видя?
По дяволите.
Облечете се с момичетата и ме чакайте при вратата на мазето.
Ако ме чуеш да викам хуквате в гората и не спирате.
И... ето ни в Тенеси.
Момчето не спира често да пикае.
Намали. Много се приближаваш. - Добре е.
Трябва да си по-далеч от обикновено следене.
Дистанцията ми е перфектна. - Ти си като жираф в каравана.
Намали. - Знаеш ли колко пъти съм следил?
От часове те наблюдавам и от това, което виждам, бих казал,
че не си следил много хора. - Просто си седи там и мирувай.
Ето го и Ти-Боун Уокър с блуса "Отивам в Чикаго".
Стига. Не мога да издържа още един блус.
Това е Ти-Боун Уокър.
"Баща" на един от най-уникалните афроамерикански стилове.
Мислех, че Ти-Боун е бял. Сигурен ли си, че е черен?
Ти-Боун Бърнет беше бял. Уокър беше черен.
Стига, Финли. - Трябва да има и друго.
Да видим какво има тук.
Не, не.
Ето.
Най-доброто начало на рок песен.
Какво... какво правиш?
Трябва да кажа, че белите не правят, каквото заслужават.
Могат да купонясват.
Сменя платната. Изходът е отпред.
Следвам го.
По дяволите.
Бягайте!
Насам. Насам, Насам.
Долу. Скрийте се под храста.
Така. Аз ще ги подмамя след мен. - Не.
Да. Недалеч има горски път. Среща при първия
километричен знак. Крийте се сега. - Добре.
Не мърдайте.
Очите ми!
Дълъг път, пълен с емоции. Ще заспи след две минути.
Ами този?
Да не съм орел?
Почти е заспал.
При всички случаи мониторът скрива гледката към паркинга.
Да го направим.
Наблюдавай. Ще счупя ключалката.
Ако отворим вратата ще вдигнем голям шум. Имам по-добра идея.
Какво ще правиш? - Покривите на такива камиони
са от винил, за да се намали теглото.
По-тихо.
Ричър.
Какво?
Ще звънна на властите в Тенеси.
До час ще го хванат. - Няма смисъл.
Камионът е празен.
Ако имаш представа какво става, не се колебай да споделиш.
Сгрешихме. Не са изнасяли пари.
А какво прави този? Освен, че с часове кара празен камион.
Аз не знам, но Джо е знаел.
Джо не може да ни помогне сега, Ричър.
Да говорим с хората, които са помагали на Джо.
Професорите. - Няма ги.
Не е така. Трябва да са пристигнали преди няколко часа.
Откъде знаеш, като дори не поглеждаш часовника.
Още не е съмнало, затова май ще оставим съобщение...
Да се надяваме някой... - Ало?
Здравейте, съжалявам за часа. Търся Уилям Браянт.
Кой го търси? - Бивш студент.
Искам отново да установим връзка.
Съжалявам. Честно казано дори не знам как да го кажа...
Тази сутрин професор Браянт беше убит.
Как е станало? - Беше ограбен.
Върнал се с късен полет, извел кучето на разходка и...
Аз съм асистентката му.
Цяла нощ работих с документи
и сега с ужас разбрах от новините.
Съжалявам. Моите съболезнования. - Благодаря. Трябва да затварям.
Бързо са го докопали. - Дано не са докопали и двамата.
5:00 сутринта е, Надявам се, че е важно.
Професор Кастильо? - Да.
Обажда се Джак Ричър. Работила сте с брат ми, Джо.
Идвам в Ню Йорк. Сега правете, каквото ви кажа,
ако искате да сте жива, когато пристигна.
Чарли?
Безопасно е.
Никой не идва след нас.
Благодаря. Момичета.
Хайде, момичета. Всичко е наред.
Хайде. Навехна си глезена. Хайде.
Лошата новина е, че трябва да продължим.
Ще звънна на Пикард за среща в закусвалнята,
която е на няколко километра оттук. По-сигурно е сред хора.
Ще вървим покрай пътя в гората, за да сме скрити.
Добре си засукала този глезен, нали? Знаеш ли...
Качвай се на Конклин Експрес.
Добре ли си? - Готови! Едно, две, три.
Качвай се. Браво.
Добре.
Кой е по-издръжлив от дамите Хъбъл?
Никой. - Напълно вярно.
Да тръгваме. - Добре, хайде.
Пази си главата.
Да, вероятно с това нямаше да минеш през детектора.
Ако се чуеш с Пикард, разбери как са всички.
Роскоу е корава.
Сигурен съм, че е добре.
Ето. Дръж го там.
Добре.
И двете заспаха.
Повече от страх, отколкото от усилията.
След такъв адреналин става лесно.
Не знам как стигнахме дотук.
Не сме лоши хора. - Знам.
Чарли...
Чарли, трябва да ти кажа нещо.
Била си манипулирана. Пол е напуснал банката преди година.
Оттогава не е работил в банка.
Всичко, което ти е казвал... е било лъжа.
Каквото и да става...
той е бил замесен.
Знаех...
точно къде работеше, или не е работил съпруга ми
всеки ден от живота му.
Ти каза, че не знаеш нищо. - Защитавах семейството си.
Но след като едва не бяхме застреляни в гората,
вече не трябва да мълча.
Искаш ли да чуеш как беше съсипан животът ни,
полицай Конклин?
След като стреляха по мен, мисля, че го заслужавам.
Г-н Клайнър искаше да се срещне с Пол.
Пол беше развълнуван. Клайнър е важен човек.
Седни.
Пол,
бизнесът ми е съсредоточен изключително в производството.
Това значи, че трябва да се оправям с доставчици и продавачи,
който ми предлагат по-добри условия, ако работя с пари в брой.
Всичко от моя страна е абсолютно легално.
Дали тези хора декларират, каквото им плащам...
това си е работа между тях и данъчните.
Добре, но все още не виждам как аз мога да помогна на вас.
Трябва ми експерт, който да прехвърля пари,
като гаранция за благоприятните условия.
Из града се говори, че си имал интервюта
за позиция в други институции.
Искам и Клайнър Индъстрис да е сред тях.
Изключително много съм поласкан,
но аз...аз работя в традиционните финансови...
имам предвид банките.
Да, разбирам колебанието ти.
Това е нещо ново, неизследвано.
Точно това прави живота интересен, нали?
Да. - Виж...
ето какво си мисля.
Имам голям клиент във Венецуела.
Защо не дойдеш с мен там следващата седмица.
Ще видиш операцията му, ще видиш как стават нещата.
Всичко това е корпоративна култура.
Ще видиш дали такава работа би те заинтересувала.
Ще платя щедро за времето ти.
Двуседмична заплата...
за един ден работа.
Пол не трябваше да отива във Венецуела.
Е... как беше обядът?
Много обичам банани. - Аз също.
Трябва да внимавам, когато съм около тях.
А работата? - Добре.
Потребностите на клиента ви са доста значителни,
но мисля, че ги намалих.
Може ли? - Разбира се.
Успя да предвижиш толкова пари само за два часа?
Сигурен ли си, че всичко е законно? - 100%.
Разбирам си от работата. - Убеден съм.
Можеш ли да ми изпратиш потвържденията за трансферите?
Разбира се.
Готово.
Слушай, Пол, искам те в моята компания.
Трябваш ми в моята компания.
Не искам да губя време, не искам и да се пазарим.
Ще ти платя четири пъти повече от сегашната ти заплата
плюс 50% бонуси в края на годината.
Но преди да подпишем договора, клиентът ми иска да се срещне с теб.
Няма и километър до конефермата му.
Хайде, това е красива страна. Полезно е да си раздвижим краката.
Да го направим.
Харесваш ли конете, Пол? - Да.
Всички ли са състезателни? - Повечето са пенсионери.
Тук само ядат, спят и...
създават нови шампиони.
Да.
Не е лош живот. - Харесва им. Но не и в началото.
Не, тези животни са свикнали да бягат, колкото може по-бързо.
Състезания, тренировки, тренировки, състезания...
И после един ден ги заключват в бокс
и започват да се бунтуват.
Хапят, гризат решетките,
скачат срещу преградите и се опитват да ги съборят.
А после един ден...
просто спират.
Те просто спират.
Искаш ли да знаеш защо? - Да.
Защото просто приемат, че са в капан.
Нищо не могат да направят, за да избегнат съдбата си.
После осъзнават, че новият живот не е толкова лош.
Знаеш ли защо ти разказвам това?
Не.
Парите, които местеше днес...
Може да си опитал да направиш всичко законно,
но задачата ти беше невъзможна,
защото всеки цент от всеки долар е свързан с международна схема
за фалшификации, от която и ти вече си част.
Мога да ти платя много повече от това, което казах,
защото честно казано, имам собствена печатница.
Вие... вие се шегувате. Това е шега, нали?
Това е най-сериозната ситуация, в която си попадал, Пол.
Помогна ми да изпера милиони в незаконен търг,
а после ми изпрати доказателството. Имам имейла ти,
имам твоят ай пи адрес
и резултатът от работата ти. Сега си част от това.
Знам какво си мислиш.
Искаш да избягаш както всички коне тук искат да избягат.
Да отидеш в полицията. Да кажеш на жена ти
да изпрати пари, да намериш частен самолет
и да се върнеш в САЩ, където всичко е безопасно.
Искам да ти кажа нещо. Никое място не е безопасно.
Кажеш ли на някого, те чака минимум 30 години затвор за това,
което направи днес.
Аз...аз не...
не мога да правя това. - Да правиш какво?
Да станеш по-богат от това, което някога си мечтал
като натискаш клавишите на лаптопа?
Добре. Ще ти направя услуга.
Ще те предпазя от самия теб.
Ще те оставя за малко тук,
за да не избягаш и да направиш някоя глупост.
А когато страхът напусне тялото ти,
мисля, че ще осъзнаеш,
че не само можеш да го направиш, но и искаш да го направиш.
Дотогава, Пол...
недей да гризеш портите.
Как... какво става? - Ела тук.
Моля ви... моля, помогнете ми.
Не. Не! - Не!
Той не послуша господин Клайнър. Това...
това се случва с теб и семейството ти,
когато не правиш, каквото ти е казано.
Не, не, не! Не!
Като видите мъж...
разпънат на кръст и кастриран пред очите ви,
правите, каквото ви казват.
Пол правеше, каквото му казват и въпреки това го убиха.
Няма да допусна те да са следващите.
Няма да допусна това да се случи.
Да тръгваме.
Добре, хайде. Ставайте, момичета.
Какво се случи, по дяволите? - Намериха ни.
Как? - Не знам. Ще се погрижа за това.
Добре. Не можем да поемаме други рискове.
Ще съм с теб, докато решим какво ще правим.
Добре.
ГАРАЖЪТ НА ДЖОБЛИНГ ДОСИЕТО НА ГРЕЙ ЗА КЛАЙНЪР
ОПЕРАЦИЯ E UNUM PLURIBUS
Бахари, имам нужда от теб за курс от "Сохо Гранд" до летището.
Добре, нека оставя този клиент.
Да можеш да видиш какъв е звяр. Заема цялата задна седалка.
Не може да приемеш курса за летището.
Трябва да изчакаш малко този звяр и после да го закараш в центъра.
Да, сър.
Напред и в ляво. - Добре.
Мога ли да помогна? - Трябва ми костюм.
Не знам дали имам толкова плат.
Нямам време за шегички. Трябва ми сега.
Футболист от отбора на Джайънтс
така и не си все поръчката.
Искате ли кърпичка в джоба?
Може.
Имаме проблем.
И без това този тип утре ще излезе.
Знам. 26-ти август...
Мога ли да помогна, господине? - Да.
Идвам при клиент. Стефани Кастильо. Мисля, че е под ваша защита.
Да. Какво всъщност се случва с нея?
Настоя да я държим тук, говореше нещо за убийство,
казваше, че е в опасност, а сега нищо не ни казва.
Обещавам, сержант Диас,
че ще ви разкажа, след като поговоря с нея.
Имате думата ми.
Добре. Последвайте ме.
Насам.
Наистина е имало нещо във водата в къщата на семейство Ричър, а?
Съболезнования за смъртта на колегата ви от Принстън.
Благодаря. Съболезнования за смъртта на брат ви.
Как се запознахте с Джо?
Сътрудничихме си през последните години.
Той беше брилянтен и знаеше, какво не знае,
което го правеше още по-умен.
В работата си понякога се нуждаеше от моите знания.
Международна и национална парична политика.
Но Джо се свърза с мен и професор Брайънт
за нещо, за което не говорим на всеослушание.
Ние бяхме единствените академици в САЩ
специализирани в теоретичните ефекти на НМФ...
Неоткриваемо масово фалшифициране в глобален икономически мащаб.
Това голям проблем ли е в наши дни?
Да. Много по-голям, отколкото може би си мислите.
Знаете ли, че 80% от съществуващата американската валута,
е в банкноти от 100 долара?
Не знам за вас, но в 80% от парите, които виждам всеки ден,
няма сто доларови банкноти.
Къде тогава са всички тези пари? - В чужбина.
В сивата икономика. Наркотици, оръжия, трафик на хора.
Не са неща за кредитни карти,
но имат алтернативно решение.
Американската банкнота от 100 долара.
Имаме най-стабилната валута на планетата.
Тя е като резерв срещу всички останали.
На никого не са нужни фалшиви угандийски шилинги.
Американските 100 долара са Светият Граал на фалшификаторите.
Ако фалшификатът е достатъчно добър, се нарича "супер банкнота".
Правителството на Северна Корея има цял отдел, който да ги създава...
Но банкнотата е толкова стабилна, че трудно се възпроизвежда.
Да, има защити за безопасност.
Ленти, холограми, специфични багрила.
Но все пак, ако някой е решен и достатъчно талантлив
може да възпроизведе всичко това.
Ключът е в хартията.
Джо направи невъзможно да се вземе от тази хартия.
Той направи така, че само една американска компания
има пълномощия да произвежда хартията за монетния двор
и тя е по-добре охранявана и от Форт Нокс.
Както и да е. Джо разбра, че въпреки всички мерки
все пак някак си се произвеждат фалшиви банкноти.
Мислеше, че това се случва някъде в Джорджия.
"Произведено в Джорджия"? - Като кока-кола и фъстъците.
Какво има?
С партньорите ми... мислехме точно обратното.
Не правят парите във Венецуела и да ги вкарват в САЩ.
Правят ги в САЩ и ги транспортират за Венецуела.
Трябва да тръгвам.
Не знаех, че е Венецуела.
Ако разбереш откъде взимат хартията,
ще спреш това, което се опитваше да спре Джо.
Трябва да останете под полицейска охрана, докато това нещо свърши.
За ваша безопасност е. - Разбирам.
Как мислиш да се оправиш с тези, които правят всичко това?
Болезнено.
В кой бранш на армията си служил?
Връзките на обувките ти са завързани успоредно като стълба.
Панталоните, военен подгъв. Маншетите са точно до китката.
Армията. Старши лейтенант.
Майор Джак Ричър - 110-та специални следователи, в оставка.
Приятно ми е, сър. - Трябва ми помощта ти, лейтенант.
Не съм адвокат. Просто опитвам да постъпя правилно.
Двама федерални агенти, няколко полицаи и цивилни са мъртви.
Работя по случай с полицията на юг.
Брат ми, Джо Ричър, беше в тайните служби. Може да провериш.
Може да провериш и за мен като прочетеш досието ми.
Ще видиш, че не съм човек, който губи време да си измисля истории.
Жената там е в опасност.
Искам да се увериш, че е защитена докато не се обадя аз и никой друг.
Трябва да е неофициално и дискретно.
Мога ли да разчитам на теб, Диас?
Да, сър.
Превод и субтитри: mia_one