В ИМЕТО НА БОГА
Рахим Солтани.
Здравейте.
АМИР ДЖАДИДИ
МОХСЕН ТАНАБАНДЕ
ФЕДЕРЕЩЕ САДР ОРАФ
ГЕРОЙ
Филм на Асгар Фархади
Рахим! Какво правиш тук? Можеше аз да сляза долу.
Чудя се как са се катерили тук преди 2500 години, за да посещават мъртвите.
Пушили са по-малко от теб! - Здравейте.
Радвам се да те видя. Защо не предупреди?
Не беше планирано. Всичко наред ли е? - Да. Хайде да слезем.
Още стълби? - Без дъх си останал!
Как така си още толкова закръглен с всички тези стълби?
Сестра ти е виновна. - Как е Мали?
Обичайното, болки във врата, артрит.
Здравей, Мехди. - Здравей, Рахим. Честито!
Свърши ли? Порадвай се. - Не, само отпуска.
За колко време си тук? - Два дни.
Само толкова? - Трябваше да ги моля. Здравейте.
Ти ли си, Рахим? Добре дошъл.
Там ли е захарта? - Пих чай, преди да дойда.
Я стига, как може да сравняваш чая в затвора с този в гробницата на Ксеркс?
Трябваше да икономисаш отпуска и да останеш по-дълго.
По-скоро търся начин да не се връщам там.
Какъв начин? - Да отидем да говорим с Бахрам.
Ако ставаше с разговори, той нямаше да те изпрати в затвора.
Що за идея? - Мога да намеря 75 милиона томана.
Как?
Ще ми ги дадат.
С лихва? - Не, назаем.
Когато ги вземеш, ще отидем при него и той ще трябва да си затвори устата.
Ако само обещаваме, не можем... - Ще ги имам този следобед.
Със сигурност? - Със сигурност.
Тогава му се обади. - Не ми вдига.
Вземи парите, ще идем този следобед.
Тук ли ти е колата?
Виж й чадора.
Скъпата ми тя!
Здравей, любов моя. - Здравей, скъпи.
Да се махаме от тук, твърде оживено е. Каква брада!
Харесва ли ти? - Харесва ми! Запази я.
Чакането от снощи насам беше по-тежко от това на последните два месеца.
Никога не съм те виждал с чадор.
Трябваше под него да скрия чантата.
Дай да ги видя.
Пъхни ги обратно.
Не очаквах да копнея за теб толкова силно.
И ти ми липсваше много.
13, 14, 15, 16, 17.
17 по 4.3 милиона.
Поевтиняло ли е? - Кога питахте за цената?
Миналата седмица. - Цената на златото варира всеки час.
Може ли да се покачи утре? - Всичко е възможно.
По дяволите!
И така. Продавате ли ги?
Какво има? - Нищо.
Тогава защо си ядосан? - Трябваше да проверим първо.
Какво? - Че той си дава съгласието.
Защо да не го даде? - Може да иска всичките си пари,
за да ме пуснат.
Задръж ги, да не ги връщам вкъщи.
Сложи ми ги в чантата.
Под прането. - Дай ми го.
Остави го в чантата.
При два дни отпуска, няма половин ден да ти иде в пране.
Аз ще изпера.
Кой е?
Здравей, чичо! - Здравей, немита красавице!
Каква брадата само!
Кой е вкъщи? - Мама. Мамо, чичо дойде!
Без да предупреди! - Станала си тежка като брат си.
Мамо! Чичо дойде! - Добре е дошъл!
Здравей, Мали! - Здравей, скъпи.
Как си? - Радвам се, че си тук.
Знаех, че си ти. От звъненето. - Откъде?
Всичко наред ли е? Какво правите? - Ела насам.
Майка ти е отворила магазин за доматен сос.
Ела, неочакван гостенино!
Толкова се радвам да те видя.
Много си отслабнал. - Всеки път ми го казваш.
Как е Сяваш? - На училище е.
Може ли една кърпа да си взема душ?
Днес викаха мама от училището му.
Защо? - За нищо.
Искаш ли самобръсначка? - Не. Какво е направил сега?
Сбил се е вчера.
Доносничка ли стана вече?
Защо не са извикали майка му?
Сигурно са й звънили и тя е казала, че трябва да извикат теб.
Иди в училището утре, ако можеш.
Какво има? Беше се подобрил.
Чичо... Чичо...
Да? - Майка му ще се омъжва отново.
Кой ти каза? - Сяваш.
Той каза, че някой й е направил предложение.
Кърпата е зад вратата. Извикай ме, ако искаш да ти избръсна врата.
Здравей. - Здравей.
Здравей.
Баща ти няма ли го? - Излезе.
Заповядайте. - Благодаря. Колко струва?
52 000 томана. - Той ми каза, че ще е тук.
Сега го няма. Заповядайте. - Благодаря.
Довиждане.
Може ли да му се обадиш, за да разберем кога ще дойде?
Ало? Здравей, татко. Къде си?
Хосейн е тук. Иска да те види.
Зетят на Рахим. Добре.
Може ли да говоря с него? - Чакай, чакай.
Благодаря.
Ало? Здравей, Бахрам. Как си?
Нищо сериозно, надявам се.
Предпочитам да се видим да уредим най-накрая нещата след три години.
Той е събрал част от дълга си. Около 70 милиона томана.
Имали сме много срещи, чул съм много обещания.
Този мръсник лъже.
Аз давам дума за 70 милиона тумана.
Негов приятел му ги е уредил.
Близките и приятелите му трябва да ми дадете чекове за изплащане на дълга му
и ще оттегля делото.
Ако той излезе, ще работи здраво и ще ти прати остатъка малко по малко.
Ти и роднините му не искате да му напишете чекове.
Защо очаквате аз да му имам доверие?
Аз едва си плащам моя наем.
Иначе не бих го оставил и една нощ в затвора.
Казваш, че ще работи, ако излезе. Дай ми полица...
Направи му услуга, пусни го да излезе.
Той злепостави семейството си. Не заслужава услуга.
Остави какво заслужава. Не си ли искаш парите? Половината са готови, в брой.
Нямам му доверие. - Не става дума за доверие.
Измамих се веднъж от гузния му вид, стига вече.
Слушай, Бахрам, нека се срещнем да поговорим.
Изчакай малко, нека говоря с него. Един момент.
Извинявай.
Рахим? - Де да можех да му платя
и да не бъда така унижаван. - Ако му дам полица,
за остатъка от дълга ти, ще успееш ли да му платиш 7.5 милиона за месец?
Ако изляза, ще работя. Всичко. - Какво?
Ще ти повярвам и ще поема задължение.
Не мога да понеса да се върна в затвора.
Ела да ядеш, преди да изстине. Хайде, Сяваш.
Негар, изключвай таблета.
Благодаря много. Къде е Хосейн?
В банята. Седнем ли да ядем, трябва да иде.
Добре, деца, хайде. - Сяваш, изключи таблета.
Хайде, Негар. Подай ми чашите.
Ставай, сине. Хайде да вечеряме.
Не съм гладен. - Хайде. После ще играеш.
Негар, хайде.
Къде да седна? - До мен.
Телефонът звани. Хосейн, няма ли да дойдеш?
Хосейн, виж кой звъни.
Сяваш, изключи таблета. Главата ме заболя от него.
Оризовата коричка на мама изглежда вкусно.
Ало? Да, моля? Здравей, как си?
Благодаря. Извинявай. Бях навън.
Да, ако обичаш. Слушам.
Не съм гладен. - Баща ти два месеца го е нямало.
Сяваш, хайде. Няма да остане оризова коричка.
Ама аз... не искам.
Ти губиш!
Чичо, сложи ми в чинията.
Може ли да го разбъркам? - Да. Къде отиваш, Нима?
Много жалко и за двамата!
Остави ме на мира! - Ей, ей, Нима!
Сяваш! - Нима!
Не искам.
Не се притеснявай, ще дойде. - Колко грубо!
Много благодаря.
Кой звъни по време за вечеря? - Бахрам.
Мамо.
Какво каза? - Иска чековете и парите утре.
Подай ми хляба.
Ти какво му каза? - Нека първо да вечеряме.
Мой ред е, мамо.
Кой приятел ти дава 70 милиона? - Вземи си оризова коричка, чичо.
Не го познаваш. - Моля те, не ходи пак при лихвар.
Кой говори за лихвари? - Тогава откъде идват парите?
Казах ти, обеща ми ги приятел. - Не ме мисли за глупачка.
Не са назаем.
Ти съгласи ли се за среща?
Казах му, че са ми останали само два чека. Ще поръчам нова книжка утре.
Колко време ще отнеме? - Кое?
Новата чекова книжка.
Чакай приятелят ти да ти даде 70 милиона. Между казване и даване...
Не трябваше да обещаваш тогава, за да не ми пречи.
Нямам достатъчно чекове. - Дори и да има, и да даде полици,
как ще ги връщаш всеки месец?
Сяваш, изключи го.
Хосейн предложи да напише чекове, Мали. Не съм го насилвал.
Не казвам, че не трябва да даваш чекове.
Трябва първо да си намериш работа и после да му ги даваш.
И един да върнат, пак ще стане същата кавга.
Отпуската му свършва след два дни. Как да си намери работа?
Не знам. От теб зависи.
Закълни се в душата на мама, че ми казваш истината.
На кого е дамската чанта?
Ровила си ми в чантата? - Исках да взема нещата ти за пране.
Не прави нищо, което да посрами теб и семейството ни завинаги.
Какво, например? - Откъде взе тези монети?
Един приятел ми ги даде.
Цигарите, запалката, дамската чанта и те ли са на твоя приятел?
Хайде, Мали. Кажи, че съм крадец.
Каква е тази дамска чанта със скъсана каишка?
Той... вввикаше.
Не беше много гладко, нали? Хайде да го направим по-гладко.
Момчето... викаше.
Довиждане. - Довиждане.
Момичето... миеше... ръцете... си.
Може ли да опитаме малко по-гладко? Как ще прозвучи?
Седеше...
Да, моля?
Има ли друг, който може да напише полица?
Кой би рискувал?
Какво ще правиш?
Нищо не мога.
В какъв смисъл? - Съвестта не ми позволява.
И го казваш сега? - Откакто ми каза, имам съмнения.
Мислех, че всички тези молитви към Господ
са Го смилили над нас да направи чудо.
Тогава вместо 17 монети, щеше да ни прати всичко, за да изчистя дълга си
и да ме извади от тази каша.
Защо си ядосана? Ядосана си. - Не съм.
Какво има? Фаркхонде, кажи. Любов моя.
Нищо. - Извинявай, не мога да се справя.
Добре. Върви да намериш собственика.
Трябва да отидем заедно. - Довиждане.
Номер 55, моля на гише 7.
Извинете... - Вземете номер и си чакайте реда.
Не съм за банкиране. - Казвайте.
Здравейте. - Здравейте.
Интересувам се дали някой не е идвал за загубена чанта.
Не, защо?
Намерих злато.
Хора, някой да е съобщавал за загубена вещ?
Колко е? - Много.
Пред банката? - Не, на автобусната спирка.
Кога? - Наскоро.
Никой не е идвал да пита. - Ако дойде, дамската чанта е умен.
Браво. Дайте ми номера на телефона си.
Може ли лист хартия да го запиша?
Заповядайте. Няма защо. - Благодаря.
Номер 60, моля, на гише №7.
Да позвънят на този номер и да питат за мен.
Какъв е този номер? - На затвор.
Там ли работите? - Затворник съм, за дълг.
В отпуска съм.
Ако искате напишете обява с вашия номер.
Ще я размножа и може да я сложите наоколо.
Много благодаря.
Отървахме се от тях.
Какво има?
Жал ли те е за тях? - Не.
Моля те, спри да се цупиш.
Ако те е жал, просто пресечи улицата,
вземи ми номера, позвъни ми и кажи, че чантата е твоя.
Опиши я. Ако е тя, ще се срещнем на дискретно място
и ще ти я върна.
Но ако се цупиш, когато ми позвъниш, няма да ти я върна.
Трябва да си щастлива.
Само се постави на мястото на горката жена, която я е загубила.
Става ли? - Добре.
Здравейте, госпожо. Изгубили сте чанта?
Бог да ви благослови. - Това ли е? Искам награда.
Имаш толкова чисто сърце.
Утре ще се върна в затвора и ще копнея за теб.
Горкото ми сърце!
И искаш да откажа цигарите.
Да идем на по-спокойно място.
За наградата ми? - Тръгвай.
Почти не съм те видяла тези два дни. Дай поне да се сбогуваме като хората.
Какво е това? - Дрехите ти.
Купих ти нова риза. - Много благодаря. Много е хубава.
Има и нова четка за зъби.
Чудесно. - Благодаря.
Господин Солтани? - Да?
Да си давал номера ни на някого? - Извинявайте, г-це Марвасти, да.
Не трябваше да ти давам този номер.
Работата е, че намерих чанта и дадох номера, ако открият собственика,
да я върна.
Някой обади ли се? - Ще позвъни отново.
Не раздавай този номер на кой да е. - Няма. Извинявайте.
Току-що се върнах от отпуска, няма да получа друга скоро.
Може ли някой у вас да й я даде? Тя е толкова разтревожена.
Ще позвъня да видя дали сестра ми е там.
Извинете. Може ли да опишете чантата?
Тогава мога да уредя да си я вземете от дома на сестра ми.
Не, няма проблем.
Къде я загубихте? Преди колко време?
Как изглеждаше?
Колко монети?
Каква марка цигари?
Кой е? - Отвори.
Това ли е домът на г-н Солтани? - Да.
Влезте. - Извинете.
Здравейте. С вас ли говорих преди? - Да, влезте.
На автобусната спирка чантата ми беше още на рамото.
Извадих си пари за билет.
Когато автобусът дойде, скочих в него.
Не знам дали е паднала при качването или е била открадната в автобуса.
На следващата спирка разбрах, че я няма.
Извиках на шофьора, че съм изгубила чантата си и да спре.
Той спря горкият. Затвори вратите на автобуса и претърси всички пътници.
Каза, че я няма и че сигурно съм я изпуснала някъде.
Защо имаше толкова много монети в нея?
Смятах да ги продам.
Всеки път, когато излизах от вкъщи, ме беше страх,
че съпругът ми и брат му ще намерят златото
и то ще отиде на вятъра.
Реших да ги продам и да внеса парите в банка,
така че никой да не знае, че съм имала злато.
Сяваш, миличък, иди да донесеш чантата, за която ни каза баща ти.
Тази сутрин попаднах на обявата, че е намерена чанта.
Сакаш Господ...
Благословена сте.
Господ знае, че съм спечелила тези монети една по една,
като тъчах килими, мъчих се,
криех ги в случай, че един ден ми потрябват.
По Божията воля брат ми имаше отпуска и намерил чантата ви по пътя си.
Пийнете си чай. - Много ви благодаря.
Бях толкова нервна, взех такси, чака ме отвън.
Сяваш, намери ли я? Сложих я до огледалото.
Дано Господ намери начин брат ви да излезе от затвора.
Такъв добър човек не трябва да е там.
Заповядайте. - Вижте...
Каишката е скъсана. Трябва да е паднала.
Проверете дали всичко е вътре.
Предайте много поздрави на брат ви.
Извинете за безпокойствието. Пазете се. - Няма защо. Благодаря.
Довиждане. - Довиждане.
Ей, момче.
Ето, синко. Вземи ги, моля те. - Не...
Не му ги предлагайте. Благодаря. - От все сърце ги давам. Вземи ги.
Татко...
Казва, че баща му не би го одобрил. - За теб са. Не казвай на баща си.
Хайде, миличък, няма проблем. - Довиждане.
Много мило от ваша страна. Довиждане.
Да тръгваме.
Запиши номера на сестра ти. Г-н Тахери иска да говори с нея.
Със сестра ми? - Да.
За какво? - За златото. Иска да я пита нещо.
Заповядайте.
Здравейте. - Браво, браво. Здравей.
Искаш ли чай? - Да, благодаря.
Той е в затвора за дълг.
Току-що говорих със сестра му.
Да, намерил я е по време на отпуската.
Може да дойдете, когато искате. Той е тук.
Може и да говорите с него навън. Можем да го уредим.
Това, което си направил, е прекрасно. Благороден жест.
Сядайте. - Сядай, сядай.
Добре, обадете се. - Той не е казал на никого.
Точно това е прекрасно.
Как е? - Добре, благодаря.
Добре. Довиждане. - Какво, какво?
Ще го организират и ще се обадят.
Екип от телевизията ще идва да ти вземе интервю.
Нищо необичайно не съм направил.
Бяха няколко монети... - Броят няма значение.
Използвал си 2-та ти дни отпуска, за да намериш собственика.
И от един вестник искат да се уреди интервю.
Много мило от ваша страна. - Не, от твоя.
Трябва да се учим от теб. - Хайде. Закъсняваме.
Скоро ще дойдат. - Остави го да си изпие чая.
Направете поздравителен плакат и го окачете.
Той ни е краснописецът. Не може да се поздрави сам.
Ще го дадем да го направят навън.
Нищо необичайно не съм направил. - Направил си.
Такова прецакване не минава незабелязано.
Да оставиш толкова злато да ти се изплъзне, е необичайно! Върви.
Стига се подиграва с него. -"Нищо необичайно".
Солтани!
Ела. Имаш ли нещо сносно да облечеш?
Да ти поръчам ли? - Имам.
Иди да се пооправиш и си подстрижи брадата. Какво е това?
Здравей. - Здравей.
Г-н Тахери?
Г-н Тахери.
Да? - Извинете, само секунда.
Аз просто... Не намерих аз чантата.
Кой тогава? - Ами...
Жена ми. - Кой я върна на собственика?
Аз реших да я върнем.
Значи ти си я върнал. Това им кажи. "Жена ми я намери и аз я върнах."
Не, всъщност никой не знае, че сме заедно.
Не мога да дам името й.
Не ти ли е жена? - Не още.
Значи и ти не стоиш мирен! - Не, ще се оженим веднага щом изляза.
Ти върна златото, нали? - Да.
Ето на. Забрави за останалото и побързай.
Запис. - Той е много съвестен,
много сериозен, много благонадежден и много честен човек.
Въпреки финансовите си затруднения, с тази постъпка той доказа,
че човек може винаги да даде приоритет
на добрите дела пред личния интерес.
Бях осъден на 10 години, когато нямах с какво да платя дълга си.
Аз съм Рахим Солтани, син на Мостафа.
Роден съм в квартал Сангсия в Шираз.
Рахим! Дават те по телевизията!
Наистина? - Да!
Бях художник на реклами и калиграф.
Когато се появиха печатаните банери, трябваше да затворя бизнеса си.
Защо сте в затвора?
Взех банков заем, за да започна нов бизнес.
Но партньорът ми ми взе парите
и аз нямах възможност да върна дълга си.
Поръчителят ми трябваше да плати вместо мен,
но после подаде жалба срещу мен и аз отидох в затвора.
Първо си помислих, че това е чудо.
Бог остави тази чанта на пътя ми,
за да ме освободи от нещастието и обидите на кредитора ми.
Дори му изпратих съобщение, че мога да платя част от дълга си.
Но после си помислих, че не мога. Това беше вероятно изпитание.
Слязох от автобуса тук. Отидох там да купя сладкиши,
за да не се прибирам с празни ръце.
Видях една дамска чанта паднала тук. Ето тук.
Точно тук. На земята, със скъсана каишка.
Отворих я, беше пълна с монети.
Огледах се, нямаше никого.
Обмислях го цяла нощ. Мислех, че ако взема чужда собственост,
в един момент ще бъда наказан за това стократно.
На сутринта се върнах тук и навсякъде сложих обяви, че съм намерил чанта.
Първо отидох в тази банка. Питах ги дали някой е идвал за загубена чанта.
Казаха, че не. Затова трябваше да напиша обява с телефона ми.
Тук, в затвора, ние наистина го ценим.
Откакто е с нас,
пространствата, атмосферата, всичко стана по-цветно.
Участваше редовно във всички квалификационни курсове
и културни мероприятия, организиране за затворниците.
Слава Богу, това даде плод.
Искам да благодаря на директора, г-н Салехпур,
и на г-н Тахери, който отговаря за културните мероприятия,
за усилията им да подобрят благополучието на затворниците.
Как изглеждах? Добре? Наистина?
Всички вкъщи ли го гледаха?
Браво. - Благодаря.
Осъзна ли, че цялата страна видя ризата, която ми даде?
Знаеш как да мамиш хората.
Фаркхонде, телефонът звъни.
Ще ти се обадя.
Грижи се за себе си. И аз, много.
Чао.
Какво каза?
На теб говоря. - Какво казах?
Кой мами хората? - Обиди се. Замаскираш, нали?
Какво ти дават в замяна?
Кои? - Онези, на които благодари,
че се грижат за благополучието на затворниците.
Никой нищо няма да ми даде. - Нищо?
Прикриваш им мръсотиите за нищо?
Дръпни се. - Хайде, удари ме.
Де да ти стискаше да ме удариш. Наистина.
Да си мъж не е само да си пуснеш брада.
Трябваше да го кажеш това преди две седмици,
когато Шакури се самоуби след 6 години в затвора.
Надявам се, благодарение на вашата намеса, че нещата ще се наредят
и той ще бъде освободен. - И аз се надявам.
По телефона ми каза преди няколко дни...
Този ден... - Остави ме да говоря. Каза,
че имаш 70 милиона, нали? - Не.
Всъщност, г-н Тахери, 70 милиона струваха монетите, които намерих.
Помислих си, че мога да ги продам и да си върна част от дълга.
Но съвестта не ми позволи.
Защо няма проблем със съвестта по отношение на мен?
Може би е сгрешил, като е послушал съвестта си
и е върнал парите на горката жена?
Нямаше ли да си гузен, ако парите й бяха у теб?
Може ли да поговорим насаме?
Оставете ни за няколко минути.
Слушам. - Откъде сте сигурни,
че тази история за чантата не е скалъпена?
Как да се уверим, че е? - Бивш мъж на балдъзата е.
Познавам го. - Това нищо не доказва.
Както и да е, постъпил е човешки. - Станал е човек за една нощ?
Защо мислите, че го напусна жена му?
Имате ли несъмнено доказателство, че той лъже?
Да. - Какво?
Цял живот е баламосвал хората.
Как? - По телевизията той каза,
че има банков заем, който не може да изплати. Оставете ме да говоря.
Коя банка ще му даде кредит? Защо не каза, че е от лихвар?
И какво от това? - Защо лъже?
Може би му е било неудобно. Това не е доказателство.
Не искам да го клеветя. Но ви предупреждавам, г-н Тахери,
че ако не ми плати, ще го издам. - Какво ще издадете?
Ако собственичката на чантата не беше позвънила, никой нямаше да знае.
Ако той не искаше никой да научи, защо е разгласил номера на затвора?
Можеше да остави мобилния си телефон.
В затвора няма мобилни телефони. - Тогава как ми изпраща съобщения?
Есемес от затвора? Изпратил ви е есемес от затвора?
Г-н Тахери, знаете ли за какво е цялата история?
По същество. - Откакто той научи,
че бившата му, моята балдъза,
е получила предложение за брак, започна да се кара с мен.
Не спира да звъни и праща есемеси да дам съгласие да го освободят.
За да не се омъжи тя. - Личният му живот не е моя работа.
Чуйте ме. Искахте доказателство, че той лъже.
Той се чувства унизен. Съчини си тази история, за да си върне репутацията
и да се опита да си върне жената.
Не, грешите. Аз знам някои неща.
За това става въпрос. - Той си има приятелка.
Има планове да се ожени за нея, когато излезе.
Знаете ли какво? Не ми пука дали е намерил чантата или не.
Искам си дължимото, след три години. Не на малки суми.
Чакали сте три години. Дайте му още няколко дни.
Ще говоря с него да видя може ли да ви ги върне.
И ако не може? - Вие ще решите.
Разрешиха му специален отпуск.
Здравей, Хосейн. - Здравей.
Ще получат съгласието на кредитора, за да не се връща в затвора.
Ако е рекъл Господ. Да се надяваме.
Да, ще ти го дам. Рахим...
Рахим! Един момент. Идва.
Внимателно с колите.
Здравейте. - Здравей, скъпи. Поздравления!
Заповядайте. - Какво празнувате?
Освободиха баща ми.
Чудесно. Чакай, ще ти върна купата.
Видях го по телевизията.
За кого толкова се стараеш? - Целият квартал говори.
Поне 10 човека се обадиха да кажат, че се гордеят с теб.
Довечера ще дойдат едни братовчеди.
Имаме ли достатъчно храна? - Ще отида да пазарувам.
Много гости имаме тези дни. Премери го дали ще ти стане.
Много благодаря.
Може да ти потрябват. - Няма.
Не се противи.
Благодаря. - Не пуши пред хората.
Не е хубаво. - Добре.
Раздаде ли супата? - Да.
Мали? Приготви се, ще отидем някъде.
Къде? - Ще видиш.
Къде? - Ще ти кажа по пътя.
Как я намери?
Бяхме в една килия.
Не, сериозно? - Работи в логопедическия център.
Няма нищо против положението ти? - Не.
Сяваш знае ли?
Още не.
Не си ли сам? - Мали искаше да те види.
Покани я да влезе. - Следващият път.
Брат ти у вас ли е? - Да.
Помоли го да дойде. Здравейте. - Влезте, моля.
Благодаря.
Извикай Мортеза. Той иска да говори с него.
Не ни злепоставяй. Порасни малко! Трябва да го е планирал с Фаркхонде.
Вече казах не. Ако сега се видя с него, пак ще му го кажа.
Не се опитвай да ме принуждаваш. - Той не е убиец.
Добре, светец е! Има голям син.
Бил е в затвора, няма работа. Никога няма да се съглася!
Стига си се правил на мъжкар! Сестра ти е на 37.
Не ми пука с кого се вижда. Да прави каквото си иска.
Но да не идва тук да реве
и да казва, че иска да се разделят.
Прочети това, после иди и му кажи каквото искаш.
Какво е това? - Просто го прочети.
Студено ми е, мамо. - Иди да се облечеш.
Предайте много поздрави. Трябва да се връщаме вече. Благодаря.
Да, той го донесе вчера. Слава Богу, всичко е наред.
Свири, децата ще играят. - Смятаме да поговорим.
Свири. - Хайде.
И за вашата щедрост...
Добър вечер. Благодаря за подкрепата за благотворителната ни организация.
Най-напред, г-н Солтани...
Г-н Солтани, елате при нас. - Аплодисменти за него.
Аплодисменти за благородния му акт. - Да!
Г-н Солтани в интервюто си по телевизията каза,
че когато е намерил монетите, си е помислил, че това е чудо.
Добър вечер. - Добър вечер.
После си е помислил, че Бог може да го изпитва.
Бих искала да кажа на г-н Солтани, че това е наистина чудо. Знаете ли защо?
Получих по-рано обаждане от местния съвет.
В знак на признателност за безкористната му смелост,
на този господин ще предложат работа в администрацията им.
Чудесно! Аплодисменти за него.
Благодаря! Надяваме се, че благодарение
на усилията на ръководството на затвора,
както и благодарение на градските благодетели и вашата щедрост
при участието ви тази вечер, ще получим съгласие от кредитора
да го върнем при семейството му и скъпия му син възможно най-скоро.
Благодаря. - Благодаря много!
Аплодисменти за благородното му дело!
Поздравления! - Благодаря.
Г-н Солтани, ако обичате... Кажете няколко думи.
Разбира се. Извинете.
Трябва да призная, че най-напред бях изкушен
да продам монетите и да изплатя дълга си.
Но стана един инцидент при търговеца на злато.
Когато тръгна да изчислява цената на монетите,
калкулаторът му се развали. Взе химикалка, но тя не пишеше.
И изведнъж си помислих, че това са знаци.
Знаци, които показват, че не постъпвам правилно
и трябва да ги върна на собственика.
Браво! Поздравления!
Благодаря, г-н Солтани. Поздравления!
Ако сте съгласни, ще разменим няколко думи с този млад човек.
Искаш ли да кажеш нещо за баща ти?
Да. Аз... - Давай.
Аз искам...
... достатъчно пари...
... дълг...
... събрани...
... да... се... върне...
... затвора... моите пари...
Добро момче. Колко искаш да дадеш?
Петдесет хиляди...
... томана. - Да го аплодираме!
Донесете сладкишите от кухнята.
Защо тук, господине? Влезте вътре.
Вземете. 250 хиляди томана. - Да.
100 хиляди томана. - Да.
Още 100 хиляди томана.
Да. - И накрая 500 хиляди томана.
32.750 милиона томана.
Плюс 1.4 милиона томана в брой и златна гривна.
Всичко 34.150 милиона томана.
Ще направим оценка на гривната.
Затворниците се включиха с 840 хиляди томана.
Ще ги дам на организацията. - Благодаря.
Директорът и аз ще дадем 200 хиляди томана.
Вие вече направихте много. - С удоволствие.
Хосейн, докато сме тук, върви да си вземеш чековата книжка...
Чакайте, чакайте. Дългът е 150 милиона томана,
150 милиона от три години. Каква ми е ползата от 34-35 милиона?
Бахрам, хайде. Къде отиваш?
Горката госпожа гривната си свали,
дори затворниците дариха, за да излезе той.
Моля те, съдействай и ти. - Говорите, сякаш аз съм го измамил.
Той извърши добро дело. Трябва да се опитате...
Какво добро дело? Какво добро дело?
Дори и да е намерил чанта и да я е върнал на собственика й,
това е нещо нормално, изпълнил е дълга си.
Ти би ли я върнал? - Разбира се. Защо не?
Вие не сте в затвора за дълг.
Ако бяхте и имаше... - Моля ви, госпожо.
Много хора са в по-лошо положение от него.
Биха могли да крадат, но не го правят. Възхвалявате ли ги?
Никога не съм посрамвал някого. Ще ми дадете ли грамота?
Къде по света честват хора, които не са постъпили неправилно?
Проблемът ти е моята грамота за заслуги?
Не, проблемът ми е, че си толкова неблагодарен.
Ела тук, Бахрам. - Проблемът ми е, че си неблагодарен.
Тази грамота е най-малкото, което можем да направим за толкова благородно дело.
Благородно дело? Какво благородно дело е извършил? Какво добро е сторил?
Аз направих добро преди три години, защото го смятах за част от семейството.
Дадох му полица за лихваря, за да може да започне бизнес.
Направих добро, когато той не се справи с плащанията.
Продадох бижутата на жена си, за да платя дълга му, лихвите, глобите.
Бог да ви благослови. - Сега той е герой,
а аз, който направих толкова за него, съм гадният кредитор?
Не. Пази боже!
Трябваше да продам зестрата на дъщеря си заради него.
Искаше да продаде златото и да ми даде 70 милиона томана, но аз отказах.
Вярно ли е? - Да, но...
Ако ги бях приел като част от дълга, той щеше да излезе от затвора.
Тогава той щеше ли да вдигне целия този шум за намереното злато?
Заради това, че отказах, той лансира тази история.
Няма да отговоря от уважение. - Не ме нервирай, че ще те издам.
Престанете. Тук има дете.
Бахрам. - Чакай, Бахрам. Чакай!
Елате насам за секунда.
Уредили сме му интервю по телевизията.
Ще му кажа да ви позвъни по време на предаването.
Кажете, че е извършил добро дело и вие сте съгласен да го освободят.
Така ще дадете добър урок на зрителите и ще върнете добрата си репутация.
Репутацията ми ще даде ли зестра на дъщеря ми?
И без това, ако той плати тази сума на съда като гаранция,
те ще разсрочат остатъка от дълга му и той ще излезе.
Ще е много по-добре, ако вие дадете съгласието си.
Ако се съглася, ще е само заради горкото дете.
Бог да ви благослови. Благодаря. Направете протокола и го подпишете.
Здравейте. - Здравейте. Какво желаете?
Аз съм Рахим Солтани. - Да?
Г-ца Радмер ме изпраща. - Кой?
Благотворителна организация Мерпуян. Имам среща с шефа на човешки ресурси.
Вие сте този, от телевизията? - Точно така.
Имам среща в 11:00. - Да.
Може ли документ за самоличност?
Натам, първия етаж. Г-н Надеали.
ЧЕСТЕН ЗАТВОРНИК ВРЪЩА ЧАНТА, ПЪЛНА СЪС ЗЛАТО, НА СОБСТВЕНИКА
Мога да върша всякаква работа, калиграфия, рисуване...
Браво. - На ваше разположение съм.
Пийнете чай. - Благодаря.
Кажете ми, господинът, на когото върнахте монетите...
Беше жена. - Може ли номера й, за да й се обадя?
Номерът й... Нямам го.
Не се ли изписа на вашия телефон? - Тя позвъни в затвора.
Адресът й тогава?
Не мисля, че го имам.
Защо? - Не знаете нищо за нея?
Не съм я виждал. Сестра ми й върна чантата. Има ли някакъв проблем?
Имате ли някакво доказателство, че сте намерили и върнали чантата?
Нямам доказателство.
Само грамотата за заслуги, където е записано това.
Някакви свидетели? - Ръководството на затвора.
Освен тях. - Сестра ми и синът ми са свидетели.
Проблем ли има? - За да одобря молбата ви,
трябва да проверя някои факти.
Какви факти? - Носят се слухове.
Какви слухове? - Че може би историята ви е измислена.
Измислена? - Какво лошо има,
че проверявам фактите?
Кредиторът ми ли се свърза с вас? - Не.
Някой от затворниците?
Не, в социалните мрежи се разнасят някакви слухове.
В мен ли се съмнявате? - Аз не. Но се носи слух.
Защо? - Казват, че тази история
е измислена от ръководството на затвора,
за да отклони вниманието от скорошното самоубийство.
Кълна се в живота на сина ми... - Защо се кълнете?
Върнахте ли чантата? - Върнах я.
Помолете собственичката, сестра ви и сина ви да дойдат тук,
за да им задам няколко въпроса и да подпишат показания.
Ако утре дойде някой смахнат тук, ще знам как да му затворя устата.
Толкова ли е трудно да стане? - Не.
Здравейте. Как сте?
Извинете за безпокойството. Преди няколко дни
жена ми се обади от този номер. Ако е там, искам да говоря с нея.
Пристигна у нас с такси и ми позвъни от този номер.
Неин съпруг ли сте?
Ясно... Здравейте. Как сте?
Ясно. Имате ли адреса й?
Кой е?
Не, всичко е наред.
Благодаря. Довиждане. Приятен ден.
Е?
Беше шофьорът на таксито, с което тя дойде. Звънила е от телефона му.
Ти защо не й поиска номера?
Тя просто ми позвъни, номерът й се появи.
Откъде да знам, че не е нейният?
Рахим, защо не я попита за адреса или номера й?
Откъде да знам, че ще ми потрябват?
Тя не даде ли някаква информация? Къде живее, къде отива?
Казах всичко, което си спомням. Да си спомняте още нещо, деца?
Не. - Чичо, тя каза,
че никой не знае за златото. Страхувала се да каже на някого.
Закарай ме утре до съвета. Ще им кажа, че съм я видяла и съм й дала чантата.
Той настоява да се види с нея.
Аз... я...
... видях. - "Аз я видях."
Мали, звънни пак на шофьора на таксито.
Когато се качи, тя беше много развълнувана.
Попитах какво е станало. Тя не каза нищо.
Попита дали може да използва телефона ми.
Мисля, че позвъни на сестра ви, нали? - Да.
Разговаря ли с вас по пътя? - Не. Но когато се качи пак от вас,
видях в страничното огледало, че брои монети.
Помоли ме да спра до златарски магазин.
Намерих един, спрях и тя влезе вътре.
За какво?
Откъде да знам? Просто влезе вътре.
С тъмна кожа ли беше?
Не съм я виждал.
Преди 10 дни? - Да.
И монетите й бяха без рамка.
Тя ни помоли да проверим дали монетите са наистина златни.
Бяха седемнадесет. - Да, тя идва тук.
Проверих ги една по една и й казах, че са златни.
Попита за цената. Искаше да продаде една.
Стори ми се малко съмнителна и й казах, че днес не купуваме.
Защо съмнителна?
Ако монетите бяха нейни, нямаше да пита дали са наистина златни.
Защо? Ваши ли бяха монетите?
Извинете. - Да?
Може ли да видя снимки от камерите ви?
Трябва ви заповед от полицията.
Може ли само да ги снимам с телефона си?
Не, съжалявам.
Извинете, може ли да погледнете тази грамота?
Предполагам, че тя е искала да провери
дали не съм заменил монетите й с фалшиви.
Слушайте. Не искам да ви тревожа,
но ако всичко е било наред с тази жена,
поне щеше да се обади на другия ден да ви благодари.
Може ли да идем там, където е слязла?
Изкупуваме неща за рециклиране.
Тя тръгна натам.
Задръжте си парите. - Не, благодаря. Колко струва?
Не взимам пари от затворници. - Моля ви. Не е справедливо.
Няма справедливост на този свят. И аз бях 2 години в затвора несправедливо.
Прекалено добър сте.
Надявам се да я намерите, но ако не я намерите,
просто идете с друга жена и кажете, че сте дали чантата на нея.
И ако имате нужда от нещо, позвънете ми.
Не сте ли вие човекът, когото видях в местните новини?
Да. - Защото ми се сторихте познат.
Много мило от ваша страна.
Заповядайте. - Благодаря.
А тази, лельо? - Дай да видя.
Не, твърде тясна е. Иди да намериш нещо по-хубаво.
Какво е това? - Недей. Престани.
Рахим, побързай. - Идвам.
Работи ли? - Не, не записва.
Нима, иди да искаш от съседите техния ДВД плеър.
Добре.
Кажи, че ще дават чичо ти по телевизията!
Добре.
Трябва да вземеш снимката на жената и да я покажеш там.
Добре.
Каза ли на майка ти да гледа? - Да.
Зарадва ли се? Рахим, телефонът. - Много!
Ела тук, Рахим, ще ти оправя малко косата.
Намери ли, скъпи? - Още не.
Ало? Здравейте.
Кой се обажда? Да, как сте? Всичко наред ли е?
"Много съм щастлив и се гордея с него."
Приготвяме се със сина ми и излизаме.
Щастлив...
И се гордея... с него.
Недей да се напрягаш. Облечи това и опитай пак.
Щастлив съм...
и се гордея...
Никой нищо не ми е казал. - Сложи панталона, който мама ти даде.
Какво стана?
Работата е, че синът ми е казал на приятелите си,
че ще го дават по телевизията довечера.
Рахим, ела на двора.
Нещо станало ли е? - Отменено е.
В какъв смисъл?
Защо?
Кой се обади? - Човекът от телевизията.
Татко, тази...
Добре ли е?
Татко?
Кой ден беше? - Вторник.
Вторник преди обяд. Сигурно около 10:00.
Това е телефонът от щаба. Един от тези два е.
Обади й се. Аз ще говоря с нея. - Благодаря.
Ела с мен.
Кой написа тези глупости? - Невъзможно е да се открие.
Някой пише нещо и то става популярно.
Мисля, че това е причината да отменят предаването.
Може би бившата ти жена е искала да те злепостави?
Не мисля. Тя си има свой живот.
Защо тогава кредиторът ти заплашва да й се обади и да пита за теб?
То е очевидно. Разделили сме се, тя няма да тръгне да ме хвали.
Защо се разделихте?
Истината е,
че се измъчвахме, не можехме да живеем заедно.
Е? - Магазин за сокове.
Звънила е оттам и двата пъти. - Какво каза човекът? Познава ли я?
Не, каза, че е тя само минавала оттам и попитала може ли да ползва телефона.
Колко странно. - Внимавала е да не остави следи.
Ти сигурен ли си, че тя е собственик на чантата?
Даде много точно описание.
Защо остави номера на затвора?
Защо не този на сестра ти?
Истината е,
че исках аз да й кажа, че чантата й е намерена.
Откъде имаш номера на затвора?
А?
Г-ца Марвасти ми го даде.
Защо? - Веднъж, когато бях в отпуска,
искаше да боядисам нещо у тях.
Така ми даде номера...
Може да си вървиш. Ще видим какво ще стане.
Ти говори със сестра му, не заподозря ли нещо?
Например? - Че може да си измислят всичко.
Не.
Позвъни на г-ца Марвасти.
Ами ако таксиметровият шофьор й е съучастник?
Не, той горкият дори предложи помощ.
Има нещо съмнително около тази жена. Сигурно монетите не са били нейни.
Трябва да кажеш в съвета. - Да им кажа, че тя е крадец?
Това не е работа на Рахим. Той е върнал златото.
На крадец. След казаното от Бахрам, всички вече започват да се съмняват.
Трябва ни само всички да разберат, че Рахим е дал златото на хитра жена.
"Хитра"? Трябвало е да не бие на очи, за да не знае никой, че има злато.
Няма значение защо, но тя не може да се открие никъде.
Не знам вече. Обърках се.
Благодаря.
Мали... - Да?
Има какво да направим. - Какво?
Помоли Сяваш да дойде.
Сяваш, ела. Искаш ли нещо друго? - Не, благодаря.
Затвори вратата.
Г-н Надеали ще си тръгне в 13:00. - Госпожата каза, че ще дойде в 12:30.
Съжалявам, че закъснява.
Довиждане. - Довиждане.
Здравейте.
- Здравейте, заповядайте.
Извинявайте за закъснението. - Извиняваме се за безпокойството.
Няма проблем. - Седнете. Хайде, седнете.
Седнете тук, моля. - Не се притеснявайте.
Седнете.
Да ги пусна ли да влязат? - Може ли да влезеш?
Донеси ми вестника.
Моля, вие останете тук. Той иска да види госпожата насаме.
Здравейте. - Здравейте.
Влезте, моля. Добре дошли. Седнете.
Как сте? - Добре, благодаря.
Трябваше да му оставите номера си.
Беше ме страх. - Защо?
Не казах на мъжа ми, че съм изгубила чантата.
Щом се намери, той защо да не знае?
Не искам да знае, че имаме злато. Ще го похарчи веднага.
Мъчила съм се да тъка килими, за да ги спечеля монета по монета.
Какво работи мъжът ви? - Не работи.
Човек, който с толкова труд си вади хляба, трябва да е по-внимателен.
Исках да ги продам и да вложа парите в банка.
Всеки път, когато излизах, се тревожех,
че той ще ги намери и прахоса. Мислех, че е по-добре да ги продам.
С шофьора, който стои отвън? - Да.
У тях ли отидохте? - Да. Той ме закара.
Чакаше ме. После с госпожата...
Госпожата, сестра му, ми даде чантата.
И таксито ме закара вкъщи.
Взехте такси за такова дълго пътуване?
Бях толкова напрегната. Исках бързо да отида и да взема чантата.
Добре. Ще трябва да го напишете... - Добре.
Обяснете всичко това. После го подпишете.
Отвън ли да седна? - Не, тук.
Покани ги да влязат.
Ето. Добре ли е? - Много ви благодаря.
Моля, прочетете показанията на госпожата и ги подпишете.
А вие се подпишете като свидетел. - Добре.
Благодаря. - Заповядайте.
Благодаря много. - Няма защо.
Създадохме ви грижи. Много благодарим. - Няма защо.
Свършихме ли? - Може да си вървите, ще ви се обадя.
Бог да ви благослови. - Благодаря.
Благодаря, г-жо, за отделеното време. - Много мило от ваша страна.
Моля. Довиждане. - Благодаря. Довиждане.
Благодаря. - Довиждане.
Извинете, кога, мислите, че ще започна работа?
Първо показанията трябва да бъдат проверени.
Какво трябва да се провери? - Всичко.
Но той ще плаща на кредитора си, разчитайки на тази работа.
Засега не разчитайте. Нека да видим дали той отговаря на изискванията.
Казахте, че искате само да разпитате тази жена.
Беше голям проблем да я открия.
Този господин ми е свидетел. Питайте ги каквото искате.
Г-не, на вашите услуги съм, ако имате някакви въпроси.
Искате ли той да ви разкаже за деня, когато я е карал?
Взех госпожата от улицата...
Тя позвъни на тази госпожа от моя телефон и й описа чантата.
Така ли е? - Дадох чантата на тази госпожа.
Моят племенник е свидетел.
Кажи на този господин...
Господине... тази...
... госпожа...
Не може да говори добре. - Тя му даде 50 хиляди томана награда.
Да.
Може ли да почакате отвън?
Моля, затворете вратата.
Кога намерихте тази чанта? - В деня на отпуската ми.
Искахте да продадете монетите и да дадете 70 милиона на кредитора си?
Да, говорих с него същия ден и той се съгласи.
Но не можах да си наложа да го направя.
Но седмица преди да ги намерите, вие вече сте му предлагали 75 милиона.
Аз? Не. Кой каза това?
"Здравей, Бахрам. Имам 75 милиона.
Останалото ще ти дам, когато изляза. Рахим."
Това го пратих, когато намерих чантата. - Датата му е от седмица по-рано.
Седмица по-рано брат ми беше в затвора. Как може да намери чанта?
Точно това питам. Една седмица преди да намерите монетите,
как може да му обещаете 75 милиона?
Не съм обещавал. - Хайде, това сте написали.
Получих го вчера. - Как да докажа,
че съм ги върнал на собственика им?
На нея? - Да.
Монетите у вас ли са сега? - Да, у нас.
Тогава идете сега с шофьора на таксито и донесете чантата и 17 монети.
А вие стойте тук.
Мъжът ми е у нас.
Аз се измъкнах заради горкия човек. Не мога да се прибера и пак да изляза.
Обадете се на мъжа си. Ще му обясня цялата история
и той няма да ви безпокои. - Мъжът ми...
Не ви ли казах? Не ви ли казах, че мъжът ми няма идея за монетите?
Съжалявам. - Извинете, вие се държите много лошо
със затворник, положил толкова много труд, за да извърши едно добро дело.
Ако утре се докаже, че това е било измама, вие ли ще отговаряте?
Каква измама? - Вчера тук позвъниха...
Знам кой е бил. Моят кредитор ви е изпратил съобщението.
Не е той. - Този човек е болен.
Той съсипа живота ми и живота на жена ми.
Това не е моя работа? - А кое ви е работа?
Искам да мога да потвърдя това, което сте извършили.
На моите години бих ли давал лъжливи показания за непознат човек?
Такава е процедурата ни.
Кой ви е шеф тук?
Вие кой сте, че се вълнувате толкова за него?
Никой, младежо.
Вие, който сте някой, защо обвинявате този клет невинен човек?
Излезте, г-не. Г-н Сагафи! Изведете ги!
Моля, напуснете. Моля, напуснете. - Излезте.
Жал ми е за тази страна, че е във ваши ръце.
Единственото важно нещо е моята чест.
Не искам тази работа, нито заплатата.
Кълна се, че ще разнеса, че не спазихте обещанието си.
Ще ви изоблича всичките. - Правете каквото искате, но тихо.
Излез, когато свършиш.
Може да говориш тук.
Защо го направи? - Кое?
Изпрати съобщението на този човек? - Кой?
Общинското разузнаване. - Разузнаване?
За какво говориш?
Защо го правиш? - Какво правя?
Защо заплашваш да ме изобличиш?
Нищо лошо не съм направил. - Защо им позвъни?
На никого не съм звънил. - Виж, донесох ти тези чекове.
С това, което направи, как да си намеря работа и да ти плащам?
Сега те се съмняват в мен.
Не се съмняват. Видяха истинския ти образ.
Не се меси.
Защо ме подлъга пак?
Как смееш да идваш тук?
Не виждаш ли как се промени той?
Ти го съсипа.
Какво съм направил? - Всичко.
Тормозеше ме лош късмет, Назанин.
Фалирах. - След всичко, което направи за теб,
как може да го клеветиш по телевизията?
Ако имаше малко гордост, нямаше да се появяваш тук.
Не се ли споразумяхме на благотворителното събитие?
Че вместо да ми плащаш, ти ще ме обиждаш?
Бахрам, завиждаш ли? - На какво да завиждам?
За какво да ти завиждам? - Че хората ме уважават.
Горките хора, които те смятат за герой.
Горкият ти, защото не понасяш да гледаш как хората ме уважават.
Мислиш се за някой, защото са те давали по телевизията?
Внимавай какво говориш. - Лансират те,
за да изкарат страната ни рай. - По-учтиво.
"Хората ме уважават..."
Хората те уважавали? Хората те съжаляват.
Съжаляват горкия ти заекващ син и теб,
че го влачиш да плаче и да се моли пред хората.
"Хората ме уважават."
"Химикалката не пишеше, калкулаторът не работеше..."
Ела за малко.
Моля те, върви си. - Само секунда, Назанин.
Само секунда. Искам да го видя.
Стига! Остави го на мира!
Мръсник!
Стига!
Мръсник!
Стига, татко!
Али! Сатар, елате бързо!
Отведете го.
Не го пускайте да си отиде.
Ало, полицията?
Къде ме водите?
Защо го правите?
Извикай полиция. - Пуснете ме да изляза.
Връщайте се към работата си. Край.
Кой беше този?
Рахим! Какво ти се е случило?
Отвори вратата! Той защо е заключен вътре?
Чакаме полиция.
Той удари ли те? - Не, добре съм.
Махай се! - Пуснете го да излезе.
Отворете му вратата.
Госпожо! Обувката му...
Отворете вратата. Отворете я.
Обуй си обувката.
Здравейте. - Здравей, баща ти вкъщи ли е?
Да. - Защо не отговаря на телефона?
Кажи му да дойде бързо. - Добре.
Г-це Радмер...
Ще ви звънна по-късно. - Госпожице Радмер...
Здравейте. - Здравейте.
Г-н Солтани, в какво сте се забъркали?
В какъв смисъл? - Шейда! Дай ми телефона и му покажи.
Ето това се случи днес в магазина на баща ми.
Човекът, който виждате да го напада,
е онзи, който даваха по телевизията преди няколко дни и хвалеха
като много съвестен и заслужаващ доверие затворник,
който върна чанта, пълна със злато, на собственика й.
От самото начало баща ми каза на ръководството на затвора
и благотворителната организация, набираща средства за него,
че тази история е измислена.
Но по съмнителни причини, те не му обърнаха внимание.
Жената, която дойде в магазина, изглежда е негова приятелка.
Той ли разпространи това? - Дъщеря му го пратила на г-ца Радмер
и казала, че ще го разпространи, ако те не платят до утре.
Той започна да ме обижда. - Видеото показва. Ти го нападна.
Сега, когато си модел на поведение, който хората да следват,
ти не може да се държиш така.
Всяка година ние осигуряваме дарения за младоженки в нужда.
Плащаме обезщетения на осъдени, за да избегнат смъртното наказание.
Разпространи ли се това видео, никой вече няма да ни повярва.
Никой няма да ни подкрепи. - Аз не съм виновен.
Не си виновен? - Дъщерята на кредитора ти
е пратила видеото и в съвета.
Те ми позвъниха днес и казаха,
че жената във видеото, с която очевидно сте свързани,
е ходила в съвета да потвърди, че изгубената чанта е нейна
и че ти си й я върнал, така ли е?
Нямах избор.
Не можах да намеря собственичката.
Ако видеото излезе, хората ще ни повярват ли пак някога?
Кой ще иска да ни помогне?
Ти навреди на всички, на които организацията ни би помогнала.
Дайте поне да ви обясня. - Хайде.
Нека да обясни.
Истината е,
че тази чанта беше намерена от жена. - Коя жена?
Жената от видеото. - Защо каза, че ти си я намерил?
Аз казах на ръководството на затвора, че я намери една жена и ми я даде.
Те казаха, че няма значение и мога да кажа, че съм бил аз.
Значи ти не си я намерил. - Игра с репутацията ни.
От 25 години се мъчим и опитваме да помагаме на бедстващи хора.
Ти съсипа всичко за една нощ. - Ще помоля жената да дойде да обясни.
Навсякъде каза, че ти си я намерил, а си измислил всичко.
За какво е това? Кажи ми истината. - Казах ти истината.
Това е истината. - Дай ми малко време.
Ще се обадя на кредитора ти. Ще се извиня, а той да не споделя видеото.
Хайде, всички ви чакат. Искат да си тръгват.
Нека само да се обадя по телефона.
Ако избухне скандал и трябва да се оправдаваме и извиняваме, ще стане ад.
Опитват се да говорят с кредитора да не разпространява видеото.
Трябва да направим изявление във всеки случай. Те ни се довериха.
Да го направим днес. - И какво ще кажем?
Че сме направили проверка впоследствие
и сме разбрали, че историята не е съвсем ясна.
Затова събраните пари ще останат в благотворителната организация.
Нека да ги използваме за компенсация на този клетник.
Съгласен съм. - Извинете.
Баща ми... не...
... излъга. - Миличък...
Ние не казваме, че е излъгал.
Проблемът е, че ние не разбираме какво ни казва.
Ако му приведете парите довечера,
Рахим ще му даде чекове за остатъка и той няма да разпространи видеото.
Не можем да му дадем парите след това, което се случи.
Защо? - Морално е всеки дарител
да бъде уведомен и да реши дали си иска парите обратно
или да ги даде за друг човек. - Парите са събрани за него.
Не, благодарение на сигурната ни репутация.
Доверили са се на нас. - Не го отричам.
Честно ли ще бъде да дадем парите, които затворниците ни повериха,
въпреки затрудненията си, на някого, който ни е излъгал?
Оставете ме да обясня. Това, което... - Какво да обясниш?
Завели сте в съвета жена, казвайки, че сте дали на нея златото.
Сега разбираме, че тя ви е приятелка. Какво има за обяснение?
Вижте, ако видеото се разпространи, за вас това ще е катастрофа.
Сега ние сме виновни. - Не говоря за вина. Искам да кажа,
че това вреди на всички, особено на организацията ви.
Г-н Тагиан, помолете го да не пуска видеото, докато не намерим решение.
Аз тръгвам. - Дъщеря му няма да го остави така.
Довиждане.
Аз върнах чантата. Моля ви, госпожо!
Много лошо ни се отплати. - Здравейте.
Здравейте, влезте. - Довиждане.
Тате?
Да?
Защо... госпожица Заре ти даде...
... монетите? - За да изляза от затвора.
И ти ли...
... ще се ожениш отново?
Няма, ако ти не искаш.
Сяваш, скъпи.
Погледни ме. Сяваш. Ела тук, сине.
Хайде.
Аз казах на г-н Тахери. - Каза, че жена ти я е намерила.
Не казах жена ми. Казах жената, за която ще се женя.
Аз какво ти казах? Да повториш същото.
Не, казахте, че няма смисъл да казвам всичко това.
Лъжеш ме в очите? - Казахте ми това в другата стая.
И г-ца Марвасти беше. Мога да звънна. - Ела тук. Казах ти да кажеш същото.
Ти каза, че не можеш да кажеш името й от предпазливост.
Исках... - Аз ли ти казах да кажеш, че е заем?
Хората от телевизията. Те помолиха да не споменавам за лихварство.
И да ходиш пред камерата по тротоара
и да твърдиш, че точно тук я намери, и то ли беше тяхна идея?
Вие казахте на телевизията да дойде да ме снима.
Никога не съм си мислил, че някой ще разбере за тази история.
Ако си искал никой да не разбере, защо не даде номера на сестра си?
Или твоя номер? Не номера на затвора, така че да разберем.
Кълна се в живота на сина ми, че не съм планирал нищо от това.
Какво очакваш от нас сега?
Г-н Тахери трябва да иде в благотворителната организация
и да им каже, че аз съм бил казвал вече, че друг ми е дал чантата.
Защо не им кажеш сам? - Казах им.
Не ми вярват. - Вече има слух,
че ръководството на затвора е измислило историята ти.
Само това ни липсва сега да кажа на организацията
че някой друг е намерил чантата. - Кога ти свършва отпуската?
Днес ми е последен ден. - Дай си чековете на кредитора.
Моли го да ти прости, на колене, ако трябва.
Стой там докато той не изтрие видеото.
Утре се върни в затвора и се скрий, докато това се забрави.
Защо трябва да се забрави? Аз върнах златото.
Ти каза, че не си очаквал хората да разберат.
Представи си, че си го направил и никой не е разбрал.
Това е друго. Те казват, че съм излъгал, а не съм.
Но не си казал истината. - Или си много умен, или много прост.
Ако бях умен, щях ли да съм в затвора?
Сега си върви. Върви и не прави нищо.
Не. Ще убедя кредитора си да не разпространява видеото.
Но първо вие ще идете в организацията и в съвета да им кажете,
че съм ви бил казал, че не съм намерил чантата.
Поставяш ни условия? - Ако разпространи видеото
и вие ще загазите.
Обади се във вестника и отречи цялата история от наша страна.
Кажи, че е измамил и нас.
Извикай го обратно.
Ела тук.
Какво беше това затръшване на вратата?
Извинявайте.
Здравейте. - Здравейте.
Г-ца Радмер тук ли е? - Да. Седнете. Ще я уведомя.
Седни там.
Да? - Г-це Радмер, г-н Солтани е тук.
Може да вървите, ще ви се обадя. - Благодаря много.
Много сте добра. - Моля.
Довиждане. - Довиждане.
Седнете, моля. Ще ви се обадя. Заповядайте.
Мамо, хайде. - Чакай малко.
Изпращах съобщения на кредитора ми няколко пъти
от телефона на съкилийника ми, но той не отговори.
Това, което той препрати на съвета... - Не е бил той.
Изпратих го само на него. - Както и да е...
После му казах... - Чакай.
Някой от затворниците ли го е пратил? - Какво значение има?
Аз не бях съгласна да ги връщаме. Той настоя да го направим.
Казвам ви цялата истина.
Кълна се в живота на този човек, който е едничката ми радост в живота.
Няма начин да намерите тази жена?
Ходих вчера в квартала й с нейната снимка
и я показах на всички търговци.
Никой не я познава. - Не знам какво да правя.
От едната страна сте вие, а от другата - тази жена.
Откакто е чула историята ви, тя идва тук всеки ден.
И тя е в нужда като вас. Ако не платим обезщетението, мъжът й ще бъде обесен.
Поставете се на мое място. Какво трябва да направя?
Може да организирате събиране на средства за мъжа й.
Направихме го и събрахме пари,
но не достатъчно, защото той е замесен в убийство.
Ако дам на вас парите, а обесят бащата на това дете,
няма ли да съм виновна, че помагам на някого в такава неясна ситуация?
Няма ли да се чувствам отговорна за смъртта му?
Вие сте събрали пари за него.
Но дарителите звънят и казват, че не искат вие да вземете парите.
Ако видеото се разпространи, ще стане още по-лошо.
Не ме интересуват тези пари.
Интересува ме моята чест.
Съгласете се да й дадем парите и да спасим мъжа й.
Днес ще отида при кредитора ти да го помоля да не споделя видеото.
Обещавам.
Влезте, г-це Фати.
Върви в колата, ще дойда след малко.
Какво?
Няма да се бавя. - Къде отиваш?
Изчакайте тук.
Рахеле... - Хайде. Хайде.
Спасихте живота ми. - Не говори така.
Детето ми и аз дължим живота си на вас. Не знам как да ви благодаря.
Няма нужда. Това е мой дълг. Хайде, хайде.
Много ви благодаря. Направихте толкова за нас.
Обадете се на мъжа си да сподели радостната вест.
Ако се разнесе вестта, че давате парите му на другиго,
това ще го засрами още повече. - И без това не можем да му ги дадем.
Добре, чудесно. Исках само да ви помоля да разпространите вестта,
че е било негова идея
да даде събраните за него пари
на затворник в нужда, за да го спаси от екзекуция.
Можете ли да го направите?
Щом давате парите му на друг човек,
поне му позволете да си припише заслугата и да не бъде опозорен.
Моля ви.
Добре.
Ще помоля новината да излезе в социалните мрежи днес.
Какво е станало. Какво има?
Видеото беше публикувано.
Не! Кога?
Сега.
Кой ти каза? - Хосейн се обади.
Какво ще правиш сега?
Здравей, лельо. - Здравей, скъпа.
Здравей. - Здравей.
Какво му е станало? - На кого?
На Рахим. Не видя ли видеото?
Спри да се срещаш с този веднага. - С кого?
С този шарлатан, с когото започнахте тази шашма!
Защо крещиш? - Защото никой не ме чува!
Това, че си ми дал подслон, не ти дава право да ми говориш както си искаш.
Не те ли помолих да зарежеш този тип? Не свърши ли по този начин?
По кой? - "По кой"?
Не ви ли е срам двамата? Как може да е такъв измамник?
Кой е този боклук, който опозори теб и семейството ти?
Този боклук е всичко за мен.
Бих умряла за него.
И не ми говори повече по този начин!
В името на Бога. Здравейте, скъпи слушатели!
Здравей, Рахим.
Може ли да се качиш в колата?
Как си?
Салехпур ти е много ядосан. Когато чу новините, се успокои.
Какви новини? - Че си предложил парите на затворник.
Кой го каза? - От организацията го обявиха.
Това е прекрасен жест, браво.
Искам да те помоля за една услуга. - Каква?
Дай ми на те заснема на видео и да го публикуваме днес.
За какво? - За това, което си направил днес.
Че си решил да предадат парите.
Не, не съм.
При разпространеното видео и слуховете,
трябва да намерим начин да избегнем този позор.
Какъв начин?
Мога ли да вляза?
Няколко... Няколко монети...
... монети бяха намерени...
Собственичката... Не.
Това, което беше намерено,
беше върнато на собственичката.
"Той ги даде на собственичката."
"Но не можа да я намери пак и те не му повярваха."
"Казаха, че баща ми лъже."
Разбра ли? Може ли да опиташ пак?
А, хайде.
Здравейте...
Аз съм... Солтани.
Синът...
... на Рахим...
Сол...
... тани... - Не се получи, сине. Още веднъж.
Добре беше. - Не.
Пийни си чай и ще репетираме малко.
Не. Така е по-добре. - Притесни ли се, не може да говори.
Хайде, сине. - Не, седни, седни.
Начинът, по който говори, е по-убедителен.
Говори по същия начин.
Давай.
Здравейте... - Чакай, чакай.
Ако виждаш, че баща ти отива в затвора,
трябва да изглеждаш по-тъжен. Нали? - Да.
Не обичаш ли баща си? Тогава защо не си тъжен?
Приличаш на щастлив, че той отива там.
Започни пак.
Здравейте. Аз съм...
... Сяваш Солтан...
... тани... Синът...
... на...
Какво има?
Не искам това да се публикува.
Повярвай ми, когато той говореше, едва не се разплаках.
Който и да го види, ще се разчувства.
Не искам да виждат сина ми такъв.
То е в твоя и негова полза. Хората ще бъдат на твоя страна.
Дори онази жена може да го види и да се обади.
Не, изтрийте го. - Помисли малко.
Детето не каза нищо лошо. - Не, не искам...
Мислиш, че е само до това, какво искаш ти?
Репутацията ни е заложена на карта.
И искате да си я върнете чрез заекването на сина ми?
Моля ви, останете, г-н Тахери. - Много сте добър.
Рахим! - Какво правиш?
Изтрийте го. Изтрийте го тук. - Дръпни се!
Махни се от пътя ми. Отвори вратата! Пусни ми ръката!
Рахим... Рахим, стига. - Изтрийте го!
Добре. Добре.
Какво става? - Рахим!
Рахим! Рахим!
Г-н Тахери, изтрийте го! Изтрийте го! - Дръпни се!
Г-н Тахери, много съжаляваме. - Извинете, г-н Тахери.
Моля ви, изтрийте го тук. Г-н Тахери.
Рахим. Рахим. - Рахим, какво правиш?
Изтрий те го. Изтрий те го.
Рахим, той се опитва да ти помогне. - Изтрийте го.
Добре, стига си викал! - Ти полудя ли?
Съжаляваме, г-н Тахери. Върнете се. - Да влезем вътре.
Да влезем вътре, г-н Тахери. Много съжаляваме.
Ще се видим утре.
Влизай вътре, Рахим. Чуйте ме за секунда, г-н Тахери.
Моля ви... Влезте само за малко. - Трябва да тръгвам. Пуснете ме.
Той е луд. Много съжаляваме. - Помогнете му заради детето.
Няма проблем. - Направете го заради детето му.
Как ще се върнеш в затвора след това?
Благодаря.
Чичо...
Какво представлява затвора?
Благодаря. - Честито.
Довиждане.
Вземете си. Моля ви, вземете си. - Благодаря.
И за вашия колега. - Благодаря.
Вземете си. Хайде! - Не, благодаря. Благодаря.
Вземете за хората вътре. - Благодаря много.
Няма защо. Бог да ви благослови. - Честито.
Довиждане. - Довиждане.
Хайде, елате.
Как се казвате? - Рахим Солтани.
Влизайте.
Превод и субтитри vanval