Zdravstvuy.Dedushka.Moroz! /2021/.WEB-DL
В предновогодишните дни, витае атмосферата на празника.
На никого не му се работи, впрочем, никой не се и опитва...
С изключение на безименните герои, заети с обезпечаването на
същата тази празнична атмосфера.
За нас, няма по-абсурдно поверие, от това, че както посрещнеш
Новата година, така и ще я прекараш.
Какво се разпълзяхте, като плъхове по кораб? Хайде!
Равнис! Мирно!
Новичкият, закъсняваш! Бързо в строя!
Ти не разбираш ли бе? Сега е най-важният ден!
Зимният ден, е важен за цялата година!
Каква е тая брада бе?! Като изтривалка!
Брадата му е чак до топките... на елхата.
Не дишай към Снежанка! Ще се разтопи.
Алочка, не съм ви възлагал дежурство. Нали искахме да репетираме с вас?
Отело и Дездемона... - По-скоро жабокът и малката фея.
Без приказки!
А аз, доброволно излязох.
Доброволно, значи? - Да. На "новичкия" помагам.
Нещо, вашият "новичък", не е новичък!
Наля-во!
Не на това ляво!
Ходом... марш!
Запей!
Здравей, Дядо Мраз!
Сашко... синко, помогни ми.
Тичам, мамо!
Скоро ще дойдат гостите, слагай го бързо на масата, само не го изпускай.
Какво, татко ли се връща?
Това е за Мила. Леля Мила, помниш ли я?
А татко кога? - Не знам.
Разбира се, това е Северният полюс; там, мобилните не работят.
А писмата пътуват половин година. Мамо, а Дядо Мраз ще дойде ли?
Разбира се, че ще дойде.
О, това е той! Бързо, тичай да отвориш!
Привет!
Вземи.
Здравей скъпи Дядо Мраз! - Нося подаръци за вас!
Здравей, Паша! - Не съм Паша.
Гоша, това е Саша. - Саша ли? Здрасти, подръж малко.
Е, какво, стихове ли си научил? Или някакви песни?
Хайде, хайде, ние търсим таланти. Който няма талант, отива в детски дом!
Разбра ли? - Сам си декламирайте стиховете.
Брадата ви е на ластик! - И какво от това?
Браво! - Това са татковите пантофи!
Кротко, кротко, кротко! Били са на татко, сега са на дядко. Ясно?
Хайде...
Добре де, не се разстройвай. Като дойде татко, ще му ги върна.
Лорик, привет, честита Нова година! - Привет! Спокойно, спокойно.
Пардон... Натам ли? - Влизай.
Честита Нова година! - Какви ги вършиш?
Какво те помолих? Да направим празник за Саша. Ясно?
Исках истински Дядо Мраз, а не този... - Та това е Гоша!
Виждам, че е Гоша. Нали сме били в един клас.
Специално благодаря, за срещата със съучениците.
Добре де, Лорик... Хайде, извинявай.
Може такава да ми е съдбата. Аз вярвам в новогодишни чудеса.
При теб, тези чудеса са Алек, Боря, Виталик... сега Гоша.
По азбучен ред ли ги караш?
И ти си ми една приятелка... Можеше поне да се зарадваш.
Ура...
Дядо Мраз на повикване.
Ало? - Ало, трябва ми Дядо Мраз.
Защо така... в последния момент? Всички дядо-Мразовци са по адреси.
Разбирам, но много ми трябва, сега. - Сега ли?!
Да. - Сега ще погледна в базата...
Има един артист от нашия театър.
Колко? - Денонощни, за спешност, извънредни.
Народен, заслужил... изобщо... петнадесет хиляди.
Колко?! - Петнадесет хиляди.
Добре.
В такъв случай, давайте адреса, името.
Улица Качалова, номер 12, ап. 15, Саша - 7 години.
Имам голяма молба, не говорете с артиста за парите.
Службата на музите не търпи суета. /А. С. Пушкин - бел.пр./
Да, моля по-бързичко. Чакам. - А аз ще ви пратя номера на картата.
Става ли? - Да, да, разбира се.
Къде отидохте всички?
Така... Кого, кого, кого... Опа!
Боя се, това ще остане тайна за мен, защо бащата на семейството,
не е в състояние, да почерпи Дядо Мраз, с чашка силен алкохол.
Довиждане, Машенка, да слушаш! До нова среща догодина.
Какво става, как сте?
Сега, една секунда. - Другарко, не мога да стоя прав.
Така... Ето, сега ще стане по-добре.
А по принцип, край. - Какъв край.
Край. - Какво означава "край"?
Ами, това беше за днес.
Утре пак ли? - Да.
Господи, как може всеки ден? - Вземете.
Ало? - Още една поръчка, на Качалова.
Спешна! - Какво?
Почакайте, как така? Трябва да отида при баба...
Да наредя елхата, да почистя. - Кой те е викал, май беше доброволно?
Нали можеше да поседиш в театъра. Щяхме да репетираме няколко пъти.
Алочка, нали ви казах; с мен трябва да сте приятел.
Карабас ли е? - Още една поръчка.
Вие заминавайте, а аз някак ще се оправя с една поръчка.
Как така? Извинете, как така, без Снежанка?
Вече минава девет, всички внучки, трябва да спят.
Само ви моля да ми оставите термоса. - Разбира се.
Благодаря. - Аз ви благодаря.
Благодаря. - Какво?
Като дете, не разбирах, защо големите не честват нова година всеки ден.
Струва ми се, че сега разбрах.
Честита Нова го... Здрасти. - Е най-после. Къде ходите? Влизайте.
Изпращах Снежанка. - Ясно.
Къде е детето? - В стаята.
Как се казва? - Саша. Връчете му го.
На колко е? - На седем.
Сега ще се оправи! Вървях си през гората...
Оттатък планините. Аз дойдох при вас...
Колега... Колега!
Я да видим... Ти, на всички ли донесе подаръци?
А, закъснелият Дядо Мраз?
Сега, момент - славна минута. Ще кажа стихче и ще му ударим една.
Къде е детето? - В стаята.
Е, показвай подаръците! - Почакай, къде се буташ?
Що бе, дай да си избера подарък. - Ей, прегърбения,
не ядосвай дядо Мраз, защото ще останеш без подарък!
Кого нарече прегърбен? Дядо Склероз? - Гоша!
Трай.
Дядо Мраз! - Чакай бе, не разбрах!
Гошо!
Достатъчно.
Благодаря много, струва ми се, че ви е време.
Гошо, дай да ти помогна. - Благодаря, че дойдохте.
Ох, как боли! - Честита Нова година!
И на теб, Ларик. Сто години не се бяхме виждали.
Много благодаря, че дойдохте. - Хубава вечер!
И на вас също.
Гошо, жив ли си? - Къде ме доведе?
На елхата при нас, дойде жив Дядо Мраз.
Какви са тези бузи, какъв е този нос, той подаръци ни донесе.
Има подаръци!
Брадата си му е брада, а на шапката - звезда!
На носа му петънца, а очите - татковите.
Браво! Юнак си ти Сашка. Подготвил съм ти подаръци.
Сега... Вземи! Олеле! Не, не е това. - Охо! Походен!
Не е това. Дай да го взема...
Какво ти е, момче?
Ето го подаръка.
Никакъв Дядо Мраз не сте вие! Той щеше да знае, какво ми трябва.
Саша, какво говориш, гледай - това е истински Дядо Мраз.
Разобличи ме ти... Разбира се, че не съм Дядо Мраз.
Кой е истинският Дядо Мраз? Той е главнокомандващият!
Той изпраща подаръци за децата, а ние ги донасяме! Знаеш ли колко сме?
Цяла армия ли? - Хе, армия... Флот!
Чакай, как беше ЕВС... Не, МВС!
Мразо-въздушни сили!
И с елените също...
Кой съм аз? Дядо Мраз трети ранг.
Но и аз знам някои работи. Например, за майка ти.
Когато е била малко по-голяма от теб, била на лагер и тръгнала на поход...
с отряда. Там скачала от камък на камък и си изкълчила крака.
А после, един отряден я носил на гръб през целия път. А?
Имаше такова, имаше... - А за татко?
За татко ти ли? Той мечтаеше да стане полярник.
И стана. Той, сега е на Полюса.
На експедиция? - Сериозно ли?
Да... - Яко!
А можете ли да попитате, кога ще се върне вкъщи?
Не, това не мога да питам. Само най-старшия може.
Но ще се върне. Непременно ще се върне.
Както и да е, Сашко, ще тръгвам. Благодаря ти внучке!
Благодаря ти, дядо! - Е, расти като юнак!
Чао за сега!
Полярник, значи? - Е, хайде, ще се видим.
Ех, ти моя шейна! Сега да литнеш сама!
Довиждане дядо, ще се видим.
Ей, дядка... ти кого нарече прегърбен?
Теб, Гошко. Тебе, златен мой!
Опа! - Ха! Димка!
Буратино!
Какво става, пичове, Снежанка ли ви избяга?
Върви бе, честита Нова година! - Честита Нова година!
Да вървим при мен. Живея наблизо. - Наистина ли? Премести се значи.
Е, братлета, здравейте всички! Както се сетихте, пак съм аз Гоша Рад.
В днешния обзор, имаме юфка с палтус!
Да погледнем, какво има вътре? Както обикновено - зелено, виличка,
Класически подправки... А къде е палтусът, питам?
Гоша сан... - Запознайте се, новата ми асистентка.
Мей. - Може просто Мей.
Да не спим, попарваме я...
И докато нашата юфка се запарва, имаме традиционна минута реклама.
Останете с нас.
Какво е това? - А, просто така творчески търсения.
Това ти е фонът, ето камерата, осветление, грим, костюми...
Това е. Записвам видеоклипове. - Какви?
Сам прецени.
Е, братлета, здравейте всички! Както се сетихте, пак съм...
Милион и половина абонати. - Милион и половина ли?!
Та това е 20 пъти, колкото Верхни Рубанск!
Добре го даваш! - Клиповете, са като хроничен гастрит.
Разбирам, и на мен, понякога ми дават. Каква е тази снимка?
Коя е тя? Дъщеря ти ли?
Да, моята Светка. Дъщерята.
Бизнес!
Вземи, подарък. Тук само събира прах - не бива да пия "цветно".
Не, не, не, днес, за малко да умра, а утре - пак от сутринта.
Без мен. - Без приказки! Подарък на Дядо Мраз,
за Нова година, приемай. - Гоша, въобще, това е моят коняк!
Лежи, мила, почивай си!
Чакай, нали две години ходеше с Лариса, какво е това?
Кога беше това? Тя сега, отдавна е за Савелиев.
За Савелиев ли? Той май в полицията работеше?
Сега, полярник ли е станал? Скоро ще стане "задполярник".
По линия на градската администрация, му оформят карта за Воркута.
За около шест години поне, - Не думай!
Да... - Та той беше честен, за какво?
Горкият човек! - Ако си честен, не ставай полицай!
Ако работиш честно в полицията - недей да "копаеш под кмета"!
А ако работиш честно в полицията и копаеш под кмета, не се учудвай, защо!
А ти какво правиш тук, нали стана московчанин?
От редакцията ме изпратиха. Да правя репортаж.
За какво? - За такова! Наливай!
Хайде, Милка! Какво пък?
Работата на Дядо Мраз е много...
Делото на Сергей Савелиев.
Скандалът с държавните поръчки.
Училищното благоустройство е поставено на нови релси!
Сергей Савелиев ще бъде съден
Задържан е полицай, заподозрян във взимане на голям подкуп
Сергей Савелиев ще бъде съден
Привет! - Привет!
Привет! - Здравей!
Защо стоите тук? Здравей, Дмитри, как мина?
Да вървим да репетираме. - Сега, един момент.
Ето ти хонорара, за вчерашния дебют.
Добре дошъл, в света на илюзиите и бляновете.
И на нищетата... защо толкова малко?
Говорихме за по-голяма сума, плюс извънредни.
Данъчните бяха тук. Всичко пресметнаха.
И отхапаха от сметката ни.
Имаше пари, ще има пари... Пари няма.
Лъжа! - Какво е това?
Директор на лъжата, тоест, детектор на лъжата.
Разбрах. Откъде?
От играчките. Ничий е.
Лъжа!
Как може да е ничий, след като вече е мой?
Ще ида да тествам безделниците.
С пристрастие...
Разкажи Снежанке, къде беше
Разкажи ми миличка, как си
И нещо от рода на "Р-р-р!"
Кака така, "от рода", на какво прилича това?
Вие подигравате ли се с мен, как така "от рода"?
Нали репетираме с вас? Трябва да има обмен на енергия!
Разбирате ли - диалог. Трябва да изпъчите гърди, някак си...
Дишайте...
Или темето, към Слънцето, трябва към Слънцето...
А мен, темето ме цепи от сутринта.
Стоп! Сега ще отговорим на въпросчета...
Които са ви неудобни! Кой развива самодейност, а?
Кой издишва към децата изпарения?
А кой тича при баба си, натам - насам, в работно време?
Кой е пръв, казвайте, хайде! - Игор Евгениевич! Нека да съм първи.
Да проверим...
Например, какъв съм аз? - В какъв смисъл?
Аз съм журналист. - Истина.
Аз работя за едно московско издание. - Истина.
Нощес, оформях компромат за тукашния кмет.
Истина. - Не работи...
Можете и сам да проверите. Кажете, например...
за данъците, удържани от парите на актьорите.
Виждам, че не работи... Продължавайте да репетирате.
Игор Евгениевич! - Да?
Може ли да смените Вълка?
Защо да сменя Вълка? - Този с какво не ти подхожда?
Повреден е. - Ей, нищо му няма!
Не питам теб! И какво? - Вълкът е повреден!
Какво е Вълкът? Та нали Вълкът е злодеят...
Дмитри, можете ли да ми помогнете? - Ама аз не знам текста.
Просто ръмжете! Напирайте към мен. - Р-р-р...
Нали така? Вие сте вълк, звяр... Още по-силно!
Р-р-р... - Казвайте "Р-р-р!"
Ето, направо като вълк...
Р-р-р! - Да, и може да ме хванете така...
Притискайте ме, като жертва.
Р-р-р! - Да...
Това е, стигнахме до сандъка. - Сандък ли... сандък.
Трябва да съм в сандъка. - Сама ли?
За сега, сама.
Затваряйте капака.
Е, и какво? - Ала-бала, портокала...
Отваряме!
Къде изчезна Ала? Момиченце, дръпни се.
Питам, къде е Ала? Къде е Ала?
Момиченце, стой! Стой ти казвам, къде дяна Ала?
Къде е Ала, наистина? - Магия.
Мамо, нали ти извика Дядо Мраз вчера?
Какво говориш? Не, той сам дойде.
Той самият каза, че не е истински.
Само трети ранг.
Добре де, вчера се обадих в техния Дядо-мразовски щаб и казвам:
Предайте, че за Сашка няма подарък. И ето, че той долетя.
Откъде взе техния номер? - А на теб, за какво ти е?
Интересно ми е, къде си оставят номера?
Мамо! - Ето, във вестника.
Ето тук.
Добър ден! - Бабо!
Как си, хубавецо мой?
Хайде ела, да отидем в твоята стая. - Да отидем.
Ето го и подаръка.
Я виж ти. Мамо, гледай!
Ето... Вчера, това ми го подари истински не-Дядо Мраз.
Събрах почти всичко за експедиция. - Нина Лвовна, може ли за момент?
Да, идвам. Сега ще се върна.
Не поощрявайте Сашкините фантазии, относно пътуване до Северния полюс,
експедиция и така нататък. - Нима не разбираш?
Той не се гласи да пътува на Северния плюс, а иска да отпътува при баща си.
Да, който му е наприказвал, дявол знае какво.
Саша? - Саша...
Мамо, скоро ще се върна, наистина, със сигурност...
Вие ли сте ужкимският Дядо Мраз?
Как ме намери? - Ами, тук е такава работата...
Сашко, сине, трябва да замина, за известно време на Северния полюс.
Не се бой от нищо, всичко ще е наред, дори да не е скоро, ще се върна.
Много ви обичам, двамата с мама.
Той винаги е мечтал за Полюса, на експедиция, а изобщо не се радва.
И мама, и баба, се държат така, сякаш на него му е зле.
Трябва да го приберем оттам.
Не знам, може и да не сте истински Дядо Мраз,
но нямам повече, към кого да се обърна...
Какви са тези работи? Бързо, кажи на майка си, къде си!
Нали искаш да ти помогна? Тогава ме слушай - отговори.
Ало? - Ало, Саша, къде си?
В ТЮЗ /младежкия театър - бел.пр./ - Седи там!
Ама ти, наистина ли избяга от къщи? - Аха.
Край! Сядай... чакай мама,
а аз, ще се опитам да разбера нещо за баща ти.
От най-главния ли? Боя се, че най-главният, не знае...
Изглежда, всичко това са номера на Черномор,
Ако изровя нещо за него, току-виж, в редакцията... по-точно, в Щаба,
ми дадат нова снежинка, че 40 години, все съм по провинцията.
Идвам с теб... - Седи, казах, къде с мен?
Майка ти, сигурно целия град е обърнала и се е побъркала.
С мен щял да идва...
Охранявай костюмите.
Вземи... Тръгвам.
Кой сте вие? - Сериозно ли?
Погледни ме - чувал, жезъл...
Аз съм Дядо...
Е... дядо?
И аз, когато служех в армията, също бях "дядо", преди уволнението.
Но на КПП, никой не ми е отменял контрола на достъпа.
Трябва да поздравя счетоводството, за Новата готина.
На тях, годишният баланс им се е засякъл. Аз съм Дядо Мраз!
Пропуска; име, презиме, фамилия!
Ох, по дяволите, вечно заледяване!
А дали слуша в Старата година Шестериков, Константин Викторович?
А вие, с каква цел се интересувате?
Получава се неправда; счетоводството има празник...
а нима Шестериков, няма?
Ало!
Извинявай... Не отговарят.
Когато разберат, че си прецакал новогодишното им поздравление,
не на моята фамилия, ще има удръжки, ясно ли ти е?
А това... какво е?
Снежанка... - Снежанчо!
А по принцип, съм внук на Мира Марковна!
На Мира Марковна ли? - Да, на Мира... Марковна.
Чакат ни на празника. - Да, на празника ни чакат.
Ние, такова... сме гвоздеят на програмата.
На Мира Марковна. Да й се обадя ли?
Не, не, аз се обадих, но те не отговарят.
Аз пак ще се обадя... - Няма нужда; за нея, влизайте.
Тръгваме... - Да, но оставете подаръка.
Честита Нова година! Хайде... А ти, откъде се взе?
Счетоводството е в обратната посока.
Е... наздраве.
Не разбрах!
Дайте път, дайте път!
Това... не ни трябва... Това - също.
Аха! Училище №6 - реконструкция.
Изглежда кметът се е сдушил с вашата директорка.
В какъв смисъл? - Не е в оня.
За сега, това са само редовни траншове от градския бюджет, за благоустройство
на училището.
Опа! Басейн! - При нас ли?!
Аха.
И какво е това благоустройство?
Точно така; вземи. Това е смъртта на Кашчей!
Една секунда! Не мърдайте! Какво правите тук?
Ние, такова - ние... - Я да видим? Какво е това, у теб?
Бягай!
По-внимателно!
Не мърдай! - Бягай, Сашка, бягай!
Не мърдай!
Шефе, приемам... Хванах шпионин!
В смисъл - Дядо Мраз.
Колесников, Дмитри Дмитриевич. И защо така, Дмитри Дмитриевич?
Защо не дойдохте направо при мен, по всички, интересуващи ви въпроси?
Може ли такова нещо?
Да не би от мъка, да сте решили, да скочите от прозореца?
Наложете висулката на синината.
Ако бях дошъл при вас, щяхте ли да ми дадете всички финансови документи,
по благоустройството на училището, така ли?
Защо не? Това не е закрита тема, още повече, за пресата.
А за какво става дума? - За какво става дума ли?
Става дума, че не е имало никакво благоустройство.
По документи, те са се отчели.
Да се инициира проверка, за всяка преведена копейка!
Дмитри Дмитриевич, нашето градче не е голямо, но дори тук се случват казуси.
Ако има подаден сигнал, разбира се, ще вземем мерки!
Явно, за ареста на Савелиев, също не знаете?
Е, защо, това не се случва често при нас.
Моята власт е изпълнителна, а за Савелиев, ще решава съдът.
Изпратете Дмитри Дмитриевич, и по-внимателно!
Към изхода!
Всички плащания за училището, след половин час, да са на бюрото ми!
В архива, всичко е наопаки, няма да успея.
Затова, имаш 29 минути и 50 секунди.
49, 48, 47, 46, 45, по-бързо!
Довиждане, Дмитри Дмитриевич!
Следващият път, няма да се измъкнеш толкова лесно!
Още ли си тук? - Теб чакам.
Да вървим, да вървим... Дай ръка... Ох!
Накъде?
Нали трябва, някой днес, да ми откъсне главата? При майка ти!
Да вървим.
Някой не си намира място...
Да? - Колесников, Дмитри, в ТЮЗ ли работи?
Не работи, а служи.
А по-нататъшната ти служба, ще е като гардеробиер! Какво те питах?
Колесников, да... работи... - Вече не!
Тъй вярно, уволнен е! По член, без обезщетение!
Клоун!
Не се щурай! - Нина Лвовна!
Саша! Сашка... - Боже мой, Сашка, къде беше?
За малко да откачим тук! - С мен, всичко е наред.
Ние с Не-дядо Мраз, отидохме да спасяваме татко.
От ЧерномЕрието. - Какво ЧерномЕрие?
Ръцете ти студени, като лед!
Обясни ми, какво правиш тук и какво си наприказвал на Сашко?
Колесников...
Наприказвал ли? За Северния полюс или за експедицията?
Колесников! - За какво го помъкна със себе си?
Саша, почакай! - Някой, изобщо, чува ли ме тук?
В какво си го забъркал? - Мамо, той не ме е забърквал.
И не ме е мъкнал; аз сам се замъкнах и се забърках.
Наистина!
Оставих го да те чака тук, а той... - А как щеше да влезеш в архива?
Саша! - Какъв архив?
Хора! - Какво?
Уволнен си! - На ти сега архив!
Нито материали, нито репортаж! - Игор Евгениевич, защо така?
Какво? Журналист съм.
Пристигнах да напиша статия за тази... шибана кантора.
А-а, значи си журналюга?
От Москва...
Под кмета ровеше...
Детекторът го каза, а аз ти вярвах.
Нещо се разпалих... Ти не си само уволнен.
Уволнен си по параграф, без право на обезщетение!
Не, оставете го... - На нас, ще ни е скучно.
Той е свестен мъж. - И на мен ми хареса.
А с вас, ще си говоря по-после. С пристрастие!
Какво е това? - Смъртта на Кашчей.
Иван Абрамович, свързах ви с Колесников.
Благодаря.
Какво? Уволниха ли те, от Дядо Мразовците?
Без право на обезщетение, позорно!
Откъде знаете? - Твоят кмет, току-що ми се обади.
Някаква папчица не могат да намерят.
Изплашили са се, помислили са, че наистина можем да ги разобличим.
Но... ние наистина можем. Имам всички доказателства.
Кметът на провинциално градче, краде от бюджетните пари,
за ремонт на местното училище? Колесников, ние сме новинарски портал!
А това какво е - новина ли е? - Не.
Върни им папката и бързо се прибирай. По пътя, ще напишеш репортажа.
Разкажете на Сашка истината. Това е негов живот, трябва да знае.
Каква истина? Мамо, за какво да ми разкажете?
Дмитри Дмитриевич, Руслан Карпович, разпореди да ви купя обратен билет,
и да ви изпратя на влака. Можете да дадете папката на мен.
Саша, вече си голямо момче, затова...
Саша... ти си голям и трябва да знаеш.
Татко ти, сега е в затвора.
Не може да бъде!
Саша... А ти не можа ли малко по-меко?
Нина Лвовна! - Саша...
Саша, стой!
Извинете... Саша, Саша!
Саша!
Къде отиде?
Моля.
Здравейте. - Здравейте.
Извинете моля, да сте виждали малко момче, със светлосиньо яке?
Да, ето толкова на ръст. - Не сме виждали, извинявайте.
Саша... - Нина Лвовна, престанете моля!
Хайде, хайде, лови! - Подай насам...
Хубава работа! Трима... се справихте с цяло момиче!
Много сте печени! - Сега и целия теб ще напердашим!
Свършен си, умнико!
Пак ще се срещнем! - Край с теб.
Вземи. - Благодаря.
Чуйте, Дмитри; ако не пристигнете в Москва с този влак, ще ви уволнят.
Помнете това. До тръгването на влака имате 7 минути и 13 секунди...
12...
Свалихме от влака, малко момче. - За къде се беше нагласил?
На Северния полюс, гратис. Представяш ли си?
Саша, татко ти е дошъл за теб.
Здравей, синко!
Здравей, татко.
Довиждане.
Какво ви е?
Чувал ли си някога, каква е разликата между теорията и практиката?
Ела.
На теория, аз набелязах, как да скоча от влака в движение;
да скоча, да се търколя, да погася енергията от удара.
А на практика, като скочих, попаднах в снежна преспа.
За малко да остана без крака. - За какво?
Нали казахте, всичко да ми разкажат. Разказаха ми.
А защо тръгна за Северния полюс? Не повярва ли?
И сега не ми се вярва...
Татко е в затвора, Дядо Мраз няма...
Доброто не побеждава... Така ли излиза?
Ами... Нещо такова. На практика.
А на теория... - Какво?
Какво ли? От къде да знам, какво.
Докато не провериш, няма да разбереш, а защо да не пробваме?
А къде е папката? - Дадох я на кмета.
И сега, какво? - Как какво?
Къде още трябва да има документи за благоустройството на училището?
В кметството и... - В училището.
У директорката. В нейния кабинет.
Само че как да попаднем там? - За сбиване - веднага.
Ще можеш ли? - Никакъв проблем.
Почакай, стой... Да вървим.
Какво се е случило? Добре ли сте?
Той, за малко да остане без крака.
Какво? Я седнете, внимателно...
Господи! Къде? Какво е това? Навехнато?
Боли ли? Тук ли? - Леко-леко, леко!
Всичко е наред. - Как така, "Всичко е наред"?
Почакайте, вие ми звъните, плашите ме, а сега ми казвате, че всичко е наред?
Изобщо, реших да доведа нещата до край,
но без вашата помощ, няма да се справя. От друга страна...
не мога да рискувам работата ви. Мен вече ме уволниха, но вие...
Да рискувате работата ми? Впрочем, аз съм страхотна Снежанка.
Освен това, не сте виждали моята графиня Вишна.
Наскоро получих премията на района, за най-добра сценка.
Какво ми предлагаш сега? Да спасим честен човек ли?
Не знам, не знам...
И така, благодарение на нашия вълшебен сандък,
цялата тази история, става реалност.
Привет! - Привет, Саша.
А вие, откъде се появихте тук? - Как да ти кажа...
С нашия кмет, не е скучно; само един път сбърках -
повярвах на едно момче и край!
Поне да беше в Сибир, а то... изпрати ме на заточение в училището.
Съсипах си кариерата. - Извинете.
Както и да е... Какво да правим сега?
Но виж, на дядо ти, бих му хвърлил един бой.
Марш навън! Нали казах; драконът да е зелен, очите му да са червени!
Алочка... Заповядайте.
Игор Евгениевич... - Какво има?
Бих искала да репетираме с вас. - Коя сцена?
Може би нещо... извън театралния репертоар?
Моля не безпокойте!
Скъпи ученици! Днес имаме важно мероприятие.
Кметът лично ще присъства на него.
Затова, трябва да сте вежливи, да се усмихвате, да не се биете...
Вие сте нашият образцово показателен клас. Ясно ли е всичко?
Да... - Какво пък... Късмет!
А умникът. Е, наигра се. За вчерашното, ще бъдеш изключен!
Значи успя да се оплачеш на майка си? - Защо да се оплача? Виж каква синина!
Затова ли са ти купили мобилен, за крадени пари, та да не плачеш?
Защо за крадени? Не стига, че баща ти е престъпник,
ами и "квакаш", за другите родители, така ли?
Веднага престанете!
Синчето ми, как си? - Всичко е наред.
Всичко ли е наред? - Да, да-да, всичко е наред.
Незабавно в моя кабинет; ще седиш заключен, докато дойдат родителите ти!
Какви са тези работи?
Момент... момент.
За вашата менажерия, нямам пропуски.
Така че давайте да видим; фас, профил, лични карти.
И проверка на багажа.
Тук е училище, между другото!
Какво е това? - Глави.
Защо толкова много? - Резервни. За всеки случай.
Имаме репетиция. - Мен, не ме грее вашата репетиция.
Това е училище, трябва да има ред. - Пуснете артистите. Имат репетиция.
На ваша отговорност! Минавайте.
Благодаря. Да ви е честита идващата Нова година!
И за какво, изобщо, стоя тук?
Влизай!
И не прави бели тук... Да не взема някоя тояга.
Внимавай в картинката! Да е за пръв и последен път!
На мястото съм! - Говори тихо.
Хора!
Училищни конференции. - Не е това.
Ау! Предателство!
Заседания на училищния съвет. - Давай нататък.
Хайде - едно, две... - Намерихте къде да скачате.
Др. физкултурник, др. физкултурник...
Нашия спектакъл го грози провал. Можете ли да ни помогнете?
Какво е станало пак? - Елате, по пътя ще ви обясня.
Ето, др. физкултурник, полюбувайте се.
Полюбувайте се, моля. - Опа!
Това е истинска гавра! Нямам с какво да го отворя.
Достатъчно! Не ме баламосвайте! Спектакълът, какво отношение има?
Имам нужда от няколко грама... За кураж.
Има ли с какво да го отворя? - Дори недей да си мечтаеш.
Не познаваш нашата завеждаща. От километър ще те усети!
Нали се разбрахме с вас, че няма да показваме учебниците по биология,
на началните класове. Разбирате ли?
Но ние ги крием... - Значи, лошо ги криете.
Защо се вживявате толкова? Това е естествена природа.
На мен ми трябва съвсем мъничко.
Имате ли някакво желязо? Например ключове? Имате ли ключове?
Почакай.
Само че бързо! - Аха... Благодаря.
Дълго ли още? - Сякаш сънувам кошмар.
Дай на мен. - Сам ще се справя.
Ти ще се мотаеш до утре! - Ей сега ще е готово.
Стана на парчета!
Какво става тук, а?
Употребата на спиртни напитки в учебното заведение е забранена!
Отивам за парцал.
Какви напитки? - А това, какво е?
Планова дезинфекция. - Планова дезинфекция, така ли?
А може би, освен това и... пушим?!
Окрадоха ме! - Какво?
Откраднаха ми ключовете! - Как така, "окрадоха"? Какви ключове?
Реконструкция на училище № 6. - Стоп!
Това е!
Госпожице... дайте телефона...
Ела тук!
Ключовете! Откраднаха ми ключовете! - Какви ключове? Господи, какво става?
Върнете ми ключовете!
Приятел, дай едно телефонче, а? Ето ме тук, виждаш ли кой съм?
Да, вземи... - Набери 20274.
Ало, училището ли е? Обажда се директорът на Младежкия театър.
Да, артистите дойдоха. - Задръжте Снежанка!
Разбрах. Задръж Снежанка!
Какво? - Задръж Снежанка!
Стой! Снежанке, стой!
Помогни ми... Няма нужда.
Стоп! Пропуск!
Аз съм директорът на театъра. Обадих ви се.
И какво от това? Пропуск! - Извинете, но е в другите шорти.
Наталия Петровна! Наталия... Петровна.
Игор Евгениевич, защо сте в такъв вид?
Тук е училище, има деца... Елате при учителя по трудово.
Той ще измисли нещо. Елате.
Днес, само изненади!
На ваша отговорност.
О, здравейте! Ето костюм; сега ще доведа Снежанка.
Е, готов ли сте? - Сега, сега, момент.
По-бързо, по-бързо, хайде. - Задръжте малко, де.
Ох, какво да правим. Хайде, да се поклоните, хайде.
Зайчетата ми, снежинките ми, хайде...
Естествено, това мероприятие е с предимство пред други подобни,
та нали децата са нашите бъдещи избиратели.
Наталия Петровна, кажете моля, достатъчно ли грижи полага градската
администрация за образованието и обикновените детски радости?
Естествено, повече от достатъчно.
Госпожа Артишевская, още дълго ли трябва да бездействам?
Благодаря. - Елате с мен, моля.
Премести се. Ето, заповядайте.
А къде е Снежанка. - Ще дойде, за сега само снежинки.
Хайде, хайде, хайде... Снежанке! - Не ме закачай.
Не пречете. Ще ви уволня всичките!
Ще ви оставя, за минутка...
Какво си направил? - Защо?
Нали казах да го заключиш? - Заключих го.
Така ли? Иди, сам да видиш. Отдясно...
Не разбирам. Заключих го, със сигурност.
Сега ще поправим нещата. - Действай, но тихо, разбра ли?
Сега ще излезете на сцената и ще изиграете ролята си професионално.
А аз, може би, МОЖЕ БИ ще преразгледам въпроса за уволнението ви!
Аха... Хайде! Хайде, хайде, хайде...
Браво-браво! Големи юнаци сте!
Браво на всички!
Започваме. - Идвам вече!
Какво става?
Здравейте, дечица! Здравейте, зверчета!
Кой дойде? Какво донесе?
Ами костюмът? Алочка взе ли костюма?
За взимане - взела го е. Това е добрата новина.
А лошата? - Ще импровизираме.
Просто, аз съм Дядо Мраз, донесох дарове за вас.
Докато идвах от Камчатка, си загубих ръкавиците.
Малко се простудих и затова съм пресипнал.
Здравей дядо, изгубил си си шапката! Това съм аз, твоята внучка.
Снежанка!
Здравей, внучке; здравей, умнице!
Какво става с гласа ти? Защо е толкова странен?
Пътувам от Камчатка, изгубих си ръкавиците.
И гласът ти стана ужасен!
Деца, прилича ли ви той на Дядо Мраз? - Не!
Зверчета, елате тук. Я, кажете, прилича ли ви той на Дядо Мраз?
Не!
Не прилича! - Някакъв си Карабас-Барабас!
Дядо Мраз не е истински!
Така ли беше замислено? - Ами... да.
Веднага пуснете детето! - Пусни внука ми, чуваш ли?
Ще ми счупиш ръката!
Дойдох при вас, от зимна приказка...
...от зимна приказка...
Аз цялата съм от сняг и сребро
Приятели са ми виелицата и скрежът.
Аз всички ги обичам и с всички съм добра.
Какво ще правим без истински Дядо Мраз?
Може би, трябва да го извикаме? Нали така деца?
Да!
Нали така, зверчета? - Да!
Дядо Мраз! Дядо Мраз! Дядо Мраз!
Дядо Мраз! Дядо Мраз!
О, здравейте!
Слушахте ли през старата година? - Да!
Не чувам, по-силно! - Да!
А ти, момченце, слуша ли? - Слушах, Дядо Мраз.
Юнак!
Мразовити виелици, вижте кой е тук! Самият кмет!
Привет, на всички възрастни!
Ръкопляскайте, ръкопляскайте!
Руслан Карпович, моля заповядайте. Разкажете, как сте се държали?
Кмета, кмета, кмета!
Кмета, кмета, кмета...
Руслан Карпович, моите почитания...
Заповядайте. Ето тук, моля.
Наталия Петровна, а вие, разкажете от името на учителите, как мина годината?
Моля, заповядайте...
Защо не ме предупредихте по-рано?
Да започнем с кмета...
Руслан Карпович, като глава на града, какво ще ни кажете за старата година?
Ами, искам да кажа, че...
...за последния период е извършено еди-колко си процента озеленяване,
посято-засято и други подобни, това го знаем.
А какво става с училището? Наталия Петровна...
Тази година, в училището...
...сте провели еди-колко си извънкласни часове,
възпитали, превъзпитали и ремонтирали...
А дали всички родители са съгласни с дейността на училището?
Да, Дядо Мраз! - Всичко е ясно с вас!
А там виждам да седи една баба. Баба, мама... а татко къде е?
Ами неговият татко, седи в пантелата!
Тогава, въпросът дали татко му е слушал, отпада автоматично.
Татко ми е добър. Той не е виновен!
Тогава ела тук. Ти ще отговаряш вместо него.
Я, хайде... Опа!
Какво е това у теб? "Реконструкция на училище №..."
Незабавно прекратете този цирк!
Финансовите документи на училището, не подлежат на обнародване.
Още повече, че сме на детско утро.
Какви документи? - Ето тези документи!
Така... Я да видим.
Съдейки по плащането, училището има стадион, с тенис корт!
Тренировъчна зала и 25 метров басейн!
А децата, могат ли да учат в такова училище?
Къде са парите, Дядо Мраз? - Тук са, тук!
И кой ще отговаря, кой?
А ти ще си седиш, все едно не знаеш?
Стоп! Заснето!
Иван Абрамович, вижте сам!
Вижте.
Откъде толкова гледания? Още не е минало денонощие!
Там, един роднина, като по поръчка, се оказа блогър - милионник.
Галя, спешно ми дай всичката информация за оставката на кмета.
Иван Абрамович, обадиха се от централните издания;
молят да споделим контактите на Колесников... като приятели.
Налетяха, лешояди! Първият клип е страхотен!
Вторият и третият са на същата тема. - Внимание, всички!
Който се свърже с Колесников - повишение! Ясно ли е?
Работете, let's go!
Е, как е?
Гениално! Както винаги.
Татко!
КРАЙ
Превод и субтитри: Vake :) - 01.2022