Джош Хартнет
София Хъблиц
Уилям Форсайт
Дебра Уол
Джордж Каръл
Марк Буун младши
Бо Нап
Франк Грило
Мелиса Лио
АЙДА РЕД
Как сте, господине? - Прекрасно. Има ли проблем?
Едва ли. Рутинна проверка на пътуващите на север
на случаен принцип. Искам да видя свидетелството и пътния лист.
Да. Пътният лист е на вратата. Може ли?
Действай.
Добре. Останете тук, ще се върна.
Добре.
Как е той? - Спокоен. При теб как е?
Тихо е. Дай да видим.
Последната спирка е била в Сълфър.
Норман, Вирджиния, после Оклахома.
Всичко трябва да е там. - Добре.
Дай сигнал, ако ти трябва нещо.
Бърд. - Готов съм.
Съжалявам за неудобството, но искам да дойдете да отворите отзад.
Проклятие. Вече закъснявам, полицай.
Знам, но така е по протокол. Ако слезете от кабината,
ще оставя моя партньор с вашия.
НК 9837...
9746.
9789.
И после чао.
Добре. Намерих всичко, с изключение на този.
НК 9789...
Имаме 15 минути.
Какво зяпаш, а?
Спокойно, спокойно...
Време е за шоу.
Какво стана, мамка му?
Хайде, тръгваме, бързо!
Здравей, сладур.
Здравей, мамо. Как си?
Днес съм малко по-добре.
Е, как мина?
Да, и аз така чух.
Почисти ли?
Уаят, погледни ме.
И двете страни.
Никога не сме искали да нараняваме някого.
Но, ако вдигнеш ръка, или не се съобразиш...
Какво толкова?
Да.
Как е сестра ти?
Добре. Ще прави вечеря довечера.
Това е прекрасно.
А Дарла?
Вече е голяма, мамо. - Не мога да повярвам.
Някой път трябва да я доведа с мен.
Да... Джени ще ти скъса задника.
Трябва да я видиш.
Как ти се отразяват новите лекарства? - Ужасното главоболие продължава,
но поне сега мога да спя.
Здрасти. - Здрасти, скъпи.
Донесох ролца. - Супер.
Дарла! Идвай тук.
Искаш ли бира? - Да, разбира се.
Ето.
Здрасти, скъпа. Как си? - Скучая. Ще ме повозиш ли?
Добре. Млъквайте и двамата. Занеси това на баща си, ако обичаш.
Слушай майка си. - Чао.
Как се справя?
През цялото време има проблеми.
Вече не знаем какво да правим. - Нормално. Тя е тийнейджър.
Да, но и двамата знаем, че не е точно така.
Повърна тонове отзад в колата и просто го пуснах.
Господи. - Ти за какво мислиш?
Какво би казал татко.
Виж, днес отидох да видя мама.
Сменили са й лекарствата, но тя е болна, Джийни.
Ще значи много, ако отидеш там... - Защо не слезеш в двора
за да поздравиш рожденика?
Добре.
Бъди мил.
Винаги съм такъв.
Предложение за мир.
Тогава за последен път ме ухапа това куче.
Честит рожден ден, Боди.
Благодаря, Уаят.
Какво ще има за вечеря? - Обичайното.
Барбекю.
Познаваш ли Лорънс?
Още не. Приятно ми е.
Какво да ти сипя, Уаят?
Как е училището?
Училище.
Създаваш ли проблеми? - Искам да работя с теб.
Така ли?
На колко стана? - След няколко месеца правя 16.
Именно. Не мога да допусна някоя почти 16-годишна да създава
проблеми в магазина ми. - Млъквай!
Знаеш ли какво? През лятото ще ти дам работа.
Така ли? - Да. Ще си го избиеш от акъла.
Сериозно говоря. Не искаш да продаваш коли.
Опичай си акъла, слушай майка си и отивай в скапания колеж.
Той казва, че ще ми даде работа. - Така ли?
Спокойно, не се тревожи. Тя ще я намрази. Ще го уредя.
Аз имам работа за теб. Защо не дойдеш да помогнеш в почистването?
Хайде.
Чао.
Зарежи.
Ей, Уаят, зет ти е тук с още някой.
Добре, човече, прати ги тук.
Работа кипи там.
Да. - Наближава Денят на бащата.
В лош момент ли идвам? - Бумащина. Какво става?
Просто минавам да се уверя, че всичко е наред.
Какво да направя за теб?
Обран е камион с лекарства на път за Оклахома.
Крадците са знаели точно какво да търсят.
Сега новинар ли го раздаваш, Боди?
Има един мъртъв, Уаят.
Шофьорът е още жив.
В момента е в интензивното.
Намери всичко, което те интересува, приятел?
Вие се срещнахте, нали? - Да. Да, на барбекюто.
Лари, нали? - Спец.агент Лорънс Туайли, ФБР.
Какво ви води тук, специален агент?
Двамата шофьори са федерални служители,
а хапчетата... е, те са държавна собственост.
Съжалявам да го чуя.
Виж...
имаш ли алиби за вторник през нощта, Уаят?
Моля? - Ами Дали?
Знам, че си имате работа за вършене.
Боди... защо не вземеш Коломбо и да се разкарате от офиса ми?
Нямам време за тези простотии.
Надявам се да греша.
Специален агент...
Знаеш ли, че баща ти винаги ми казваше:
"Не можеш да чукаш мъж, който го поема отзад
с усмивка на лицето".
Винаги съм намирал това за истина.
Имаме проблем. Боди дойде в офиса.
Боди? Какво иска този малък скаут?
Къде сме били... обичайните неща, но беше довел и федерален.
Федерален? Боди?
Какво искаше?
Изглежда дъвчещият и Боди
бяха тръгнали на лов.
Шибан федерален, човече.
Лоша работа с тези от охраната. - В това е проблемът.
Един от тях още се държи. - Какво?
Да. - Къде е?
В интензивното на "Света Мария". - Мамка му!
Не мога да повярвам, човече.
Ходи ли да видиш майка си? - Да.
Какво каза за това?
Иска да почистим.
Аз ще го направя.
Добре. - Човече, правим възможно
най-доброто тук, нали?
Не си Господ. Не можеш да огрееш навсякъде.
Нали?
До скоро.
Прати на майка си любовта ми. - Ще го направя.
Корпус на американски морски пехотинци
По дяволите.
Здрасти. Какво става, Дали?
Тук ли е брат ти? - Да, влизай.
Какво гледаме?
Айда Уокър. Излежава 25 години
за конспирация и тежки престъпления.
Минава между капките почти три десетилетия.
При всички сериозни неща изскача нейното име.
Нещо като Джими Хофа в женски вариант.
Единственият човек, който може да обедини всички различни групички,
когато е нужно. - Е? Тогава какво се е объркало?
Бяха тръгнали да обират банка, но нещата излязоха от контрол
и мъжът й, Джеймс Уокър, беше убит в престрелката.
Жената се е измъкнала? - Тя работи дистанционно.
Обикновено той действаше.
По този начин винаги има алиби. - Умно.
Полицаите при онзи случай казаха, че Джеймс прикрива някого.
Измъкнали са се. - Най-вероятно е бил
Далас Уокър. По-малкият брат на Джеймс. Истински каубой.
Бивш измамник, лежал за непредумишлено убийство.
Има четири ареста за шофиране под влияние на наркотични вещества,
размирен тип, досие по-дебело от библията.
Къде е сега? - Навън. Вече повече от 5 години,
което ме води до златното момче. Уаят Уокър.
Синът на Айда и Джеймс. Племенникът на Далас.
Би ли ми отговорил на един въпрос?
Как, по дяволите, ти се замеси във всичко това?
Влюбих се.
И какво мисли жена ти за цялата тази каша?
Аз съм човек на закона, Лорънс.
Тя знаеше за кого се омъжва.
Къде е проблемът, Бени? - Наистина ли трябва да ти казвам,
че този щат не харесва семейството ти?
Въпреки, че майка ти е при тях,
нещата...
продължават да "изчезват".
Мисля, че те наистина осъзнават докъде се простира ръката й.
Бени. - А това не съвпада
с тяхната идея за реабилитация.
Можеш ли да ми дадеш списък на членовете на комисията за изслушване?
Господи... - Стига, Бени.
След всичко, което е направило за теб това семейство?
Ще пледирам, че 12 години са достатъчно наказание
и при нейното заболяване трябва... - Няма да е достатъчно, Бени.
Това е най-добрият ни мотив...
Трябва ми списъка, Бени.
Бени, погледни ме, човече.
Бени. - Тя не иска да се месиш.
Трябва ми шибания списък.
Ясно?
Мамка му!
Имаш ли да кажеш нещо? - Не.
Бях жадна.
Дай го.
Майка ти се поболя от тревога.
13-50, постъпи съобщение за безсъзнание
10-54, 10-54...
Има ли документи или адрес?
13-50, адресът е регистриран на Рандал Бърд.
Разбрано. На път съм.
Какво е 10-54?
Тяло.
Стой в колата. - Добре.
Нямам нищо спешно. Не бързай.
Той е голямо момче.
Така е. - Казваш, че има брат?
Джей.
И той живее тук.
Хайде, ела. Има още.
Познаваш ли момичето?
Напомня ми нещо. Не я познавам.
Съдейки по татуировката, е от групата на Кълвачите.
45-ти калибър. - Който и да го е направил,
е хладнокръвен убиец.
Братът такъв тип ли е?
Да убие човек от семейството си и момичето?
Джей не може едновременно да дъвче дъвка и да ходи.
От друга страна Бърд
беше гаден кучи син.
Много лесно може да е вбесил някого, че да го убият.
Значи смяташ, че двамата братя са били при обира?
Изобщо не се съмнявам.
Някой се опитва да замита следите си.
А тя... просто е била на грешното място в грешното време.
Според мен малкото братче се е уплашило
и е избягало през полето.
Опишете всичко, пратете за балистика.
Пуснете за издирване Джейсън Бърд, викат му "Джей".
Не знам какво друго да направя.
По дяволите! Кой се държи така, Дарла?
Да пиеш в училище... - Беше само една бира!
Не ми пука, че е била една. Ти си на 15!
За втори път през последните 2 седмици те гонят от училище.
Аз... аз приключих. Не знам какво да правя.
Няма нужда да правиш нещо. - Разбира се, че има!
Дарла, аз съм ти майка! - Просто... остави ме на мира!
Не искам да те оставя... Ама разбира се. Извинявай.
Така е. Трябваше да те оставя на мира. Защо не ми кажеш, Дарла,
какво щеше да правиш? Какво щеше да правиш?
Писна ми. Махам се.
Предполагам ще се видим по-късно!
Аз...
Здравей.
Познавам те, нали?
Да... Уча в Едисон. Бяхме в един клас миналата година.
Да, да, така беше. Точно така. Оттам те познавам.
Какво правиш тук?
Нищо. - Нищо, а?
Интересно. Всъщност аз...
надявах се да намеря някой, който да ми помогне да си купя бира.
Ти... случайно да имаш фалшива лична карта? Имаш ли?
Не.
Много лошо.
Е, ще се видим.
Каква бира харесваш?
Как си приятелю?
Добре. Не се оплаквам.
И аз ще съм добре, когато си взема цигари.
Да, в това е въпросът. Какви да са цигарите. Да.
Всъщност не знам точно какви искам.
Имаш ли някакви, каквито не съм виждал? Например...
какъв е този черен пакет там, долу?
Да, до тези. Точно до тях.
Да, тези. А какво е онова оранжево нещо? Какво е?
Да, не, не. В дясно.
Зад... под него.
Под него.
Отдолу, под него.
Е, ще ми кажеш ли откъде се научи да правиш това, по дяволите?
Да паля цигара? - Онова, което направи в магазина.
Благодарение, на което сега пием бира.
Ти си откачена.
Това е добре. Да си откачен е добре.
Харесвам откачалките.
Искаш ли... да хапнем нещо?
Гладна ли си?
Защо не. - Добре ли си?
Да, мисля, че е хубаво да сложиш малко храна в стомаха си.
Шибанякът избяга.
Какво искаш да кажеш? - Измъкна се отзад. Ще го намеря.
Ще го намеря, но...
приключих с Бърд и шофьора.
Ако Боди го намери преди нас... - Ще го намеря. Ще го намеря.
Мамка му, човече! Сега не мога да се оправям с това.
Няма с какво да се оправяш, човече. Просто се успокой.
Чу ли? Аз ще го намеря. Хапни нещо.
Не съм гладен.
Да не си в цикъл. Какво става?
Мама...
Здравето й се влошава.
Не й остава много.
По дяволите.
По дяволите!
Какво мислиш да правиш?
Мисля да я измъкна оттам.
Добре звучи.
Я виж това.
Какво е това?
Ще хапнем нещо. Какво толкова?
Казвам се Пийт, сър.
Пийт, това са чичовците ми. Далас и Уаят.
Сядайте.
Няма нужда. Просто ще хапнем. - Не. Казах да седнете.
Нека ви купим малко храна, деца.
Добре. - Хубаво. Сядайте.
И... звъни ми от кабинета на сестрата и ми разказва
някаква тъпа история, че е болна, а се прави на болна непрекъснато
и някъде около 6 пъти ми каза
"Искам да ме чакаш до вратата на физкултурния салон".
Аз казвам: "Добре, добре". Започвам да чакам. Чакам, чакам,
а тя излита от вратата на салона,
заедно с петима приятели по петите й
и скачат в каросерията на пикапа. Аз паля гумите и...
те пищят отзад като някакви полудели момичета:
"Карай! Карай! Карай"! Тогава почти ударих...
Помниш ли директора с онова на главата...
Почти се блъснах в колата на директора.
После подкарахме през футболното игрище.
Цялото го изорах и се насочихме към езерото.
Прекарахме цяла нощ до сутринта на езерото.
Изкарахме най-страхотната нощ. Приятелите й бяха луди.
Както и да е. На следващата сутрин баба ти разбра.
Счупи ме от бой. Скъса ми задника.
Досега не ме бяха били така.
Майка ми ли те би? - Майка ти ме би.
Знаеш, че тя ме обича, нали? Знаеш го.
Затова те кръсти Дарла,
защото е най-близкото до "Далас" име за момиче.
Тъпо. - Това е факт. Казвам ти!
Тъпо. - Откъде си, Пийт?
Попитай я! - От Бристоу.
Бристоу. Имаш ли работа в Бристоу?
Да, аз... съм заместник-управител в "Много бургер".
Човече! Пийт е заместник-управител. Вади добри пари.
Да, сър. - Ще си добър ли с нашето момиче?
Ние сме само приятели. - Щом казваш.
Искам рестото. - До скоро, момиченце.
Чао. - Благодаря за вечерята.
Съжалявам.
Не, всичко е наред. Наистина. Беше...
беше много интересно и забавно.
През цялото време... Седях си тук
и си мислех...
колко си сладка.
Просто те е страх от чичовците ми. - Не, ами...
може би мъничко,
но със сигурност си хубава, госпожице Дарла.
И ти си сладур.
Харесва ми герданчето. - Благодаря. Това е...
единственото нещо, което остана от баща ми, затова...
мисля, че това го прави свещено.
Отивам до тоалетната.
Добре.
Здравей.
Как си?
Капан ли ми залагаш тук?
Да, мислех си за това.
Ако ми позволиш.
Предупреждавах го, предупреждавах го.
Ръцете! Покажи си ръцете! - Добре, добре.
Всичко от касата.
Сложи парите в шапката.
Не, чакай!
Мамка му! Мамка му!
Не, не.
Ей! Не те ли познавам?
Ти си онзи адвокат от телевизията, нали?
Принц и Принц? - Принц и Принц. Стюърт Принц.
Стюърт Принц! Точно така. Искам да те питам нещо.
Караш ли пиян?
Хайде, голямо момче.
Добре ли си, Стю?
Слушай сега. Ще ти задам серия от въпроси
и искам да кимаш за "да" и за "не".
Ясно? - Ясно.
Ти си в комисията за предсрочно освобождаване, нали, Стю?
Предполагам, че приемаш сериозно работата си.
Нали? Добре.
Следващата седмица пред комисията ще застане една жена.
Знаеш коя е, нали?
Да.
Тя е болна, Стю.
Наистина е много болна.
Не мислим, че трябва да прекара последните си дни зад решетките.
Разбираш ме, нали?
Протегни ръце.
Протегни си проклетите ръце!
Добре.
Дланите нагоре.
Усещаш ли това?
Усещаш ли го?
Добре си. Погледни ги.
Погледни ги, виж ги, виж ги. Това са 100 000 долара, Стю.
Можех да ти дам и по-малко, но...
исках да разбереш колко... колко много те ценя.
Чуваш ли?
Тази жена има семейство.
Човек е готов на всичко, за да защити семейството си, нали, Стю?
Нали така? Погледни ме.
Имаш хубава кожа.
Радвам се, че си побъбрихме.
Нали?
За беда сам ще си търсиш транспорт до дома, Стю.
Разбра ли ме, Стю?
Разбра ли, Стю?
Скачай вътре, момиченце.
Върни я следобед, ако обичаш. Наказана е.
Сега пък какво?
Не питай. Къде ще ходите?
Какво ще кажеш, хлапе? Може би в мола? Да хапнем нещо?
Върви. Прекарай малко време с Боди.
Добре. До по-късно.
Честит ден на бащата, Боди!
Какво става с онова момче? Виждате ли се, или не?
Не... - Добре.
Не оставяй да ти разбие сърцето. - Знам.
Пушиш ли? - Какво?
Дай ми една.
Какъв е проблемът между мама и баба?
Сложно е. - Мерси. Това съм го чувала и преди.
Когато дядо ти почина... майка ти
беше много сърдита на баба ти.
Оттогава не са си говорили.
Понякога...
добри хора...
не разбират защо други добри хора правят...
лоши неща.
Например да обират хора.
Да, предполагам.
Ти обираш хора, нали?
Няма да кажа на никого.
Е, защо го правиш?
Когато дядо ти се върна от служба в армията,
не можа да намери никаква добре платена работа.
Нямаше много варианти,
затова правеха, каквото трябва.
Попитах ти защо го правиш.
Е, това е в кръвта ни.
Как изглежда? Питам за баба.
Здравей, скъпи. - Току-що бях да видя татко.
Така ли? Как я кара? - Много добре.
Ходих да видя и Бенсън.
Мамка му...
Защо не ми каза, мамо?
Не можеш да имаш вяра на скапаните доктори.
Колко е зле?
Не е добре, скъпи.
Ще те измъкнем с условна присъда.
Ще ти намеря най-добрите лекари, които могат да се намерят с пари.
Няма да ходя при никакви лекари, Уаят.
Колко време?
Просто не ме оставяй да умра тук.
Обещаваш ли ми?
Само не тук. - Обещавам.
Слушай...
изскочи нещо.
Какво? - Погледни ме, Уаят.
Това е сериозно.
Може да се наложи да направиш труден избор,
но ако си умен,
няма да се налага никога вече да го правиш.
Разбираш ли какво ти казвам?
Да.
С баща ти никога не сме искали това за теб,
но ти много приличаш на него.
Господи, и без това щеше да го направиш.
Уаят...
Зион
Знаят, че ще отидеш.
Вземи чичо ти с теб.
Добре.
Обичам те, миличък.
И аз те обичам, мамо.
Тук има някой, с когото искам да се запознаеш.
Ела.
Здравей.
Най... най-после да се срещнем.
Днес Уаят ме взе с него да посетим дядо.
Така ли? - Да. Ние ходим...
ходим там всеки път на Деня на бащата.
Искам да знам всичко за теб.
Чисто изпълнение, Джей.
Не съм искал да убивам никого.
Просто ги плашех. Това е.
Двама бащи. Съвсем хладнокръвно.
Нека те питам нещо.
Хубавото момиче там, в караваната...
онова, което го гръмнаха...
гадже ли ти беше?
Според мен си избягал през онова поле
като уплашен заек.
Защо не направиш поне едно почтено нещо в живота си,
и да ми кажеш какво, по дяволите, се случи в караваната.
Аз нищо не видях.
Аз... просто чух глас и изстрел
и следващото, което разбрах, е как бягам... бягам през онова поле.
Чий глас чу?
Вече няма значение.
И без това съм мъртвец.
Чий глас?
На Далас Уокър.
Но не си го видял?
Не, но беше той.
И ти ли беше при обира на камиона с лекарствата?
Да, сър. - Кой беше там?
Аз, Бърд, Далас
и Уаят.
Просто всички някак си работим за възрастната дама.
Действа така, все едно всички други са глупаци.
Искате да ме сложите на стола?
По дяволите.
Ако искате да очистите някого...
очистете нея.
Ако искате да промените нещо...
очистете нея.
Повече нищо няма да кажа,
докато... докато не получа някакви гаранции.
Добре, но докато си набрал инерция
и пееш като канарче, защо не ми кажеш само още едно нещо?
Кой мислиш, че е отишъл в болницата
и хладнокръвно е убил онзи охранител?
Далас Уокър.
Ето го и него. Как си, хлапе?
Какво става, Далас? Как си? - Тренираш ли?
Да, може би. Какво има? Просто разпускам, човече.
Какво си намислил? - Нищо особено.
Ти... чу ли какво се случи с Бърд?
Да. Шибана работа, човек.
Да, знам. - Чул ли си нещо?
Нищичко, човече. Търся Джей. Виждал ли си го?
Джей...
Да... ченгетата го прибраха, човече. - Какво? Какво?
Направи удар в минимаркета. - Кога?
Той... ами... не знам. Май беше вчера.
Той... гръмнал касиера
и някакъв пич, който излизал от тоалетната. Човече!
Искам да кажа. Проклятие! Този тип е тотално куку.
Окошарили са го, а? - Да.
Тъпо копеле. - Да. Такъв е. Знам.
Той... дали знае за Бърд? Знаеш ли? - Не знам.
Не. Не съм излизал от скапаната къща... около седмица.
Да. Точно така смърди, човече.
Искаш ли да влезеш? - Няма да вляза в тази смрад.
Сложи си някоя риза, човек. Ще се видим следващия път.
Добре, добре, братко. - До скоро. Радвам се, че се видяхме.
Ако свидетелстваш...
мога да те опазя от смъртната присъда.
Може ли да си получа цигарите?
Добре.
Сложи ръце на таблото. И двете.
Сега какво?
Стой мирен.
Гледай право напред
и не мърдай.
Виж това.
Момчета, объркали сте завоя.
Търсим някого.
Кой ще е той?
Нямам представа.
Кой ви праща? - Айда Ред.
Следвайте ме.
Сядайте.
Значи... майка ти те праща.
Точно така.
Какво имате за нас?
Трябва да знаете няколко неща.
Първо взимаме 10% с 500 000 в аванс.
500,000? - Точно така.
При такава работа трябва да намаля рисковете.
Трябва да ти кажа, че нямам такава сума на ръка.
Досетих се.
Освен това се досетих, че ако сключим сделка,
мога да се доверя на думата ти?
Колко струва тази работа?
Десет милиона.
Десет милиона? - Точно така. Може и да е повече.
Какво имате вие?
Всеки месец от Средния изток идват частни полети до Санд Спрингс.
Група петролни богаташи пристигат ежемесечно за...
сделки, срещи, такива неща.
Това, което засяга нас е,
че на тези самолети те носят пари. Много пари.
Пари от необявени сделки.
А вие как знаете за това?
Някои хора казват, че съм екстрасенс.
Да, добре, но си мисля, че такива пари имат сериозна охрана, нали?
Може би бивши военни? - Да, няколко.
Но не са в първа младост.
Освен това летището е частно.
Полетите пристигат около 3 през нощта.
Призрачен град.
Но... моля за извинение, но...
нещо не ми се връзва. Защо охраната е толкова рехава?
Такива хора цял живот са били крале.
Парите и властта са им дадени по рождение.
Ако достатъчно дълго живееш по този начин...
започваш да се отпускаш.
Не допускаш, че може да ти се случи нещо лошо.
Какъв е самолетът? - Голям. Г5.
Съвсем нов кучи син.
Как да знаем, че всичко това не са някакви глупости?
Няма как,
но имам това.
Още не сме сключили сделка.
Екстрасенс, а? - Така казват хората.
Това, за което говориш си е шибано родео.
Влизаме, крадем и излизаме. - Виж, засега съм единственият,
който работи това.
Е, аз съм единственият, който трябва да убива хора.
Това си е твоя работа,
но се държиш все едно си единственият каубой тук.
Забрави ли къде сте?
Можем да използваме друг. - Друг?
Малко охрана и някакъв бял бизнесмен? Зарежи.
Не може да допуснем още един провал. - Не. Ще проверя всичко.
Както каза майка ти, ако направим това, приключваме.
Край. Това е. Аз приключвам.
Стар съм вече за тези неща, човече.
Не говори за косата ми, Къдрава Сю. - Майната ти. Майната ти.
Не ми излизай с тези. Не на мене тези.
Случват се такива неща. Не ми пука дали ще те съблека
и ще те опъна на паркинга.
Изгуби ли се, момиче?
Здравей, Пийт. - Как е?
Как се казваш? - Дарла.
Мамка му! Мамка му!
Това ли е момичето, което си опънал в тоалетната?
Да. Да, тя е.
Ами... обзалагам се, че има тоалетна в бингото.
Искаш ли да ме заведеш, скъпа... Мамка му!
Какво беше това, по дяволите?
Здравейте. С какво да помогна?
Искам да наема склад и тая надежда
да ме разведете наоколо.
Разбира се. Искате ли кафе? - Би било чудесно.
Между другото казвам се Лионел. - Лионел, аз съм Слейтън.
Слейтън Джоунс.
На какво летите? - На Кардинал.
177? - О Джи.
Добър самолет. - Да.
Това е нашият среден размер хангар.
Може би е малко голям за вашия Кардинал.
Добре е. Каква е охраната?
Минимална. Зависи от вас.
Повечето от нашите клиенти предпочитат така.
Аз съм тук от 5 сутринта, а друг затваря в 9 вечерта.
И никаква дейност по-късно?
Може. Ще трябва да ви направя електронен ключ.
Добре, да.
Няма ли камери тук, Лионел? - Има две.
Една пред хангара, която гледа към станцията за гориво
и една, която гледа към офиса за полетите. Това е.
Ясно. Тук няма? - Не.
Добре. Да ти кажа, Лионел, че мястото изглежда...
наистина добре. Защо да не извадим малко документи и...
да се задействаме.
Добре звучи, господин Джеймс. Мисля, че имаме сделка.
Е, ако това не са бойскаутите на Америка.
Чух какво е станало с твоите хора.
Свали прозореца за партньора ми.
Партньор?
Извинявам се.
Предположих, че денят ти е "вземи баща си на работа".
Как си, капитане?
Просто прекрасно.
Знаем, че с Уаят сте обрали пратката с лекарствата.
Добре, Боди, кой ти го каза?
Малко пиленце. - Малко пиленце?
Жена ти знае ли, че говориш с животните, Боди?
Джей ни каза. - Джей...
Той вече не е между нас, нали?
Е, да, но преди да си отиде
ни каза, че ти си убил брат му и онова момиче.
Така ли каза? Кучи син.
Думи на мъртвец. Жалки сте, момчета.
Ще ти кажа какво, старче.
Защо не скочиш отзад да ми направиш хубава свирка
и ще ти призная всичко.
В противен случай си разкарай мазните ръчички от колата ми.
Пак ще се видим. - Тръпна в очакване, Боди.
Някой е в офиса ти. - Моят офис?
Да. - Кой?
Не знам. Искаше да почака вътре.
Извинете, мога ли да помогна с нещо?
Седни.
Знаеш ли, че не ми отне много време
да поровя и разбера всичко за това място,
или да разбера всичко за теб.
Нещата за семейството ти са много добре документирани.
Какво искаш?
Винаги съм се изумявал
на предизвикателствата, които Бог поставя на пътя ни.
Знам, че скоро майка ти ще си отиде, синко.
Разбрах го от начина, по който се срещнахме.
Затворът е последното място,
където би искал тя да поеме сетния си дъх.
Имах доста време да помисля за...
отправеното предложение
и много любезно мисля да откажа.
Така ли било? - Опасявам се, че е така.
Разкопчей си ризата.
Ето. Доволен ли си?
Колко искаш?
Милион.
Не.
Добре. Говорим за твоята майка. Направи ми оферта.
Знаеш ли какво, Стюърт Принц...
идването ти тук не ми вдъхва много доверие.
Как да съм сигурен, че мога да ти вярвам?
Никак,
но не виждам да имаш друг избор.
200 000. На момента.
И задържам 100-те хиляди, които ми даде като... депозит.
Може ли да вляза, скъпа?
Тук си от снощи. Добре ли си?
Да ти донеса някаква храна? - Не, добре съм така.
Скъпа... слушай...
Майката на Шайна Дейвис ми се обади
и каза какво се е случило.
Много съжалявам, миличка.
Защо не ми каза? Знаеш, че можеш да говориш с мен за тези неща.
Не, не мога.
Разбира се, че можеш. Аз съм ти майка.
Дарла. - Не, не си.
Какво искаш да кажеш? - Ти не си ми майка.
Аз знам.
Кой ти каза това? - Срещнах се с нея.
Когато я видях, просто знаех.
Целият ми живот е скапана лъжа.
Ти лъжеш. Ти не си ми майка. Ти си ми сестра.
Дарла, просто ми дай шанс.
Моля те. Дарла, почакай... - Майната ти!
По дяволите.
Какво да направим за теб, Дали?
Трябват ми возила. Джипове, черни, тъмни стъкла, пълни до горе.
Каква е работата? - 4-6 човека. Може би двама военни.
Кога? - Утре вечер.
А измъкването?
Това е в центъра, Далас. - Да.
Е, ако ме хванат на тясно, мога да вляза в тунелите.
Нали? Трябва да имам варианти.
Някакви предпочитания?
Двата да са в бизнес района и един скрит на Пета.
Няма проблем. - Ето за теб още 50 000.
Добре ли е? Увери се, че колите са там.
Ей, ей... Ще направя, каквото искаш.
Ще направя, каквото искаш, става ли?
Нали? Ще направя всичко, което поискаш от мен, става ли?
Всичко, което поискаш. Всичко, което искаш...
Ставай!
Хайде, тръгваме.
Къде отиваме? - При майка ти. Хайде.
Тя не ми е майка. Аз знам. - Знаеш, така ли?
Вече не искам да ме третираш като малко дете.
Добре. Има резон.
Какво е това, по дяволите? - Това е мое.
Твое? Това е шибан полицейски пистолет.
Искрено се надявам, че не си направила някоя глупост с него.
Боди ме научи как да го използвам. Моля те, не му казвай.
Да тръгваме.
Дарла.
Джийни. Слушай.
Знаеш ли колко лошо я прецака?
Виж, мама умира, Джийни. Умира. - Не ми пука.
Тя си избра. Беше егоистично. Като си егоист умираш сам.
Не, Джийни. - Приключих, Уаят! Недей!
Мислиш... знам, че ме мислиш за глупава, Уаят,
мислиш ме за скапана идиотка.
Е, правя се на прилежна домакиня, за да запазя семейството си цяло,
но не съм скапана идиотка.
Знам в какво те превърна тя.
Мислиш ли, че Боди не ми казва какво става?
Майната му на Боди. - Не, майната ти на теб!
Да не си посмял да обиждаш съпруга ми.
Той е добър човек. Знам, че би предпочел да съм вдовица,
или някой шибан бивш престъпник да ме пребива,
защото ти одобряваш точно такъв тип хора, нали? Е, майната ти.
Чу ми ме? Защото виждам погледа ти
все едно си замислил нещо...
Татко имаше такъв поглед.
Грабвай си простотиите и стой далеч от мен
и живота на семейството ми. Разбра ли ме?
Разбра ли ме, Уаят?
Сега се разкарай от прага ми.
Госпожо Уокър.
Чудя се дали искате да направите някакво изявление от свое име.
Тук виждам, че...
сте изпълнила всичко, което се е очаквало при престоя ви.
Е... господин председател...
човекът, с когото говорите сега
всъщност са две личности.
Тази, която бях, когато бяха извършени онези престъпления
и тази, която съм днес.
Човекът, който бях тогава,
заради ситуации, които не бяха под мой контрол...
беше егоист...
и изпълнен с мрак.
Както вече адвокатът ми спомена
заплатих това, което считам за най-голямата цена за моите действия.
Загубих мъжа, когото обичах най-много.
Моят съпруг. Джеймс.
Онази нощ той загуби живота си,
заради плана, който направих...
и грешката, която направих.
Това ме преследва всеки ден.
Не само изгубих него,
но изгубих и връзките си с по-голямата ми дъщеря,
която с пълно право потърси от мен отговорност
за действията ми
като ме изключи
от своя живот.
Въпреки това
тя отгледа по-малката ми дъщеря, Дарла,
която родих на това място,
като собствено дете.
Това е дълг, който никога няма да мога да изплатя.
Сам виждате, господин председател,
че в жената, която е тук
не е останало почти нищо.
Тя е празна.
Моят... адвокат
пледира да прекарам малко време с хората, които обичам, но...
всъщност тези, които обичам най-много вече не са между нас,
или не искат да имат нищо общо с мен.
Затова... бих искала да имам възможността
да прекарам времето, което ми е останало
с моя син. Той е всичко, което имам.
Благодаря ви.
Господин Дръмонд, госпожо Уокър, бихте ли ни извинили за минута
да обсъдим това, което чухме тук?
Беше велико...
Благодаря, госпожо Уокър
за изказването, което направихте.
Успокояващо е този съвет
да види примерното поведение,
което показахте при престоя си тук,
както и признанието, което направихте
за престъпленията, които сте извършила.
Да не говорим за въздействието,
което са оказали върху личните взаимоотношения
с тези, които обичате.
Въпреки това...
мнението на този съвет е, че условно освобождаване
не трябва да ви бъде дадено.
Съжалявам и ви желая спокоен преход към отвъдното.
Какво казахте?
Вие... вие дължите извинение на тази жена за думите си.
Не ставайте. Не... Не сме приключили!
Това е всичко. - Седнете. Не сте приключили!
Не сте приключили! - По дяволите.
Върнете се! Мъртъв си!
Мъртъв! Ти си мъртвец.
Къде беше, по дяволите? Цял ден ти звъня.
Ами...
току-що я оставих. - Къде... къде я остави?
Къде си я оставил? За какво говориш?
Отказаха й, синко.
Какво?
Искам да кажа...
Мамка му, този жесток кучи син я погледна в очите
и й каза, че може да умре там.
Съжалявам, Уаят. Наистина съжалявам.
Тя ми каза да ти предам, че те обича...
Каза, че трябва да направиш това, което е нужно.
Да се махнеш от това забравено от Бог място. Завинаги.
По дяволите...
Ако искаш да се откажеш и да забравиш за това,
ще те разбера. - Не. Ще го направя, мамка му.
Ако попаднем на нещо, ще им избягаме на земята,
ако ли не, може да минем по този тунел.
Няма да допусна нещо да стане с теб. Никога.
Никога.
Това ли е? - Да. Закопчей се.
Долу! Лягайте на скапаната земя! - Долу! Долу!
Лягай долу! Лягай, мамка му! - Долу! Долу! Долу!
Ръцете, ръцете! Вдигай ръцете, копеле! Горе!
Не прави нищо глупаво! Тръгвай, тръгвай!
Ръцете! Ръцете!
Излизай. Излизай!
Колко имаме? - Ето, вземи тези.
Аз ще взема другите две.
Никога няма да ви се размине.
Погледни ме! Погледни ме! Погледни ме!
Не ми пука! Ето ме. Виж ми лицето. Ще те гръмна като шибано животно.
Да потегляме, човече.
Да тръгваме. - Не ми пука, копеле. Главата долу.
Да тръгваме. - Главата долу!
Шубе.
Колиър.
Шегуваш се. Къде?
Тръгвам.
Джийни, къде ми е пистолетът?
По дяволите! - Диспечер, уведомете екипите.
Заподозрените се насочват към центъра. Оградете периметър
между 2-ра, 4-та, Болдър и Детройт.
Има един зад мен. Виждаш ли? - Да.
Какво, мамка му, ще правим?
Вратите.
Смешна работа... издълбали са тунелите под града,
за да може всички тези петролни босове да се движат незабелязано.
Виж ни сега.
Има още една точка за измъкване на 5-та и Шайен.
Ако нещо стане с мен, отивай там.
Да.
Да тръгваме.
По дяволите!
Излизай! Излизай веднага!
Какво ще правим сега?
Мамка му! - Мамка му!
Ще издухам тези копелета, а ти слизаш долу. Ясно?
Няма начин, човече! Ще ги накарам да се прикрият. Ти тръгни първи.
Никъде няма да ходя, човече.
Отивай долу.
Хайде копелета!
Чисто!
- Назад!
Не стреляйте! Чисто е!
Чакай! Чакай! Чакай! Чакай!
Чуй ме. Тя и без това щеше да умре.
Уаят! Не мърдай.
Не мърдай, Уаят.
Да. - Колко зле е положението?
Със сигурност няма да го нарекат "добро".
Има мъртви полицаи,
мъртви частни охранители,
един мъртъв адвокат,
дори сте очистили полицайката, която пише глоби за паркиране.
А Далас?
Отиде си, синко.
Там ли си?
Да.
Да. Слушай...
мисля, че знам как да изкарам мама.
Те ще искат само едно нещо.
Да, знам.
Да, и въпреки това вероятно им харесва шанса, който имат.
Просто го направи. Чу ли?
И... Бени. Ако можеш, не й казвай.
Става ли?
Дадено. - Добре.
Здравей, мамо.
Ей, ти...
Обичам те, Айда.
Мога, мога. - Да, да.
Справям се.
Знаеш, че само за това се държеше.
Знаеш това, нали? Тя е страхотна жена, човече.
Никога няма да я забравя. Тя е ужасно добра...
Знам, Бени. Знам. - Да.
Искам да задържиш 20%, от останалото.
Като му дойде времето, ще ти кажа какво да правиш с тях.
Скоро ще се видим.
Благодаря ти, сладкото ми момче.
Всичко е наред, мамо.
Почини си малко.
Добре, скъпи.
Мамо?
Ти решаваш, Боди.
Нека кара.
Ще спре, когато е готов.
Две години по-късно.
Наближава завършването.
Щеше ми се да си тук за него.
Всъщност не искам да ходя в колеж.
Дори още не знам какво искам да правя.
Липсваш ми, мамо.
Въпреки, че всъщност не те познавах,
имах чувството, че те познавам.
Айда Уокър 16.9.46 - 18.8.10
Джеймс Уокър 5.5.46 - 11.1.95
Далас Уокър 10.10.64 - 12.8.10
До скоро, мамо и татко.
Дали, да знаеш, че добре се грижа за колата ти.
Стой далеч от неприятностите.
Как си, хлапе? - Добре.
Днес видях мама и татко. - Така ли?
Бях и при Дали.
Как я карат? - Добре.
Липсваш на всички.
И те ми липсват.
Добре ли се справяш с живота навън?
Да, прекрасно.
Превод и субтитри: mia_one