СМУЩЕНИЯ В СИГНАЛА
субтитри от YavkA.net
Чикаго, 1999 г.
Това би трябвало да ти свърши работа.
Да.
Знаех си, че ще се получи.
Понякога имаш предчувствие.
За хората.
Да. Разбира се. Добре.
Казвай направо! Колко ще коства?
Да речем 50. - Стига! Хората по форумите говорят.
Чатовете са като седянки.
Ами ако разберат, че се възползвам от творец като теб?
Сто. - Ще ти дам петстотин.
Химикалката ми спря. Имаш ли...
Трябва да я имам. Кажи цена! - Не се продава.
Използва касети с високочестотен звук, нали? Как е картината?
Известно време се чувствах така, сякаш падам.
Сякаш бях в прегръдките на сън, от който не мога да се събудя.
Имаше дни, в които усещах, че всичко ми се изплъзва.
Сякаш тротоарите и хората ги нямаше.
Творения на въображението.
Нямаше никаква логика.
Няма никаква логика.
Вече разбрах, че е така.
Няма логика, която да се извлече.
Може би не съм търсила достатъчно.
Може ли да те питам нещо?
Не.
Той остави ли ти нещо?
Например бележка.
Дълго време бях убедена, че просто не мога да я открия.
Че ще се появи там, където съм се вглеждала 100 пъти,
и ще даде обяснение на всичко.
Това така и не се случи.
Съжалявам.
С времето става по-лесно.
Какво значи това?
Нищо. Предполагам, че това е просто нещо, което хората казват.
Безсмислено.
Върни касетките, след като ги запишеш тази вечер.
Това е Чикаго - градът на квартал "Магнифисънт Майл",
на отбора "Чикаго Къбс", на стадион "Ригли Филд"
и на разгорещените политически дебати.
Трябва ни възможно най-свободен пазар.
Стремежът към това се е превърнал в нещо много скъпо.
Има и намеса от определен брой местни управи.
Мисля, че трябва да има минимално правителствено...
Какво, мамка му?!
... да се уверят, че има стабилност.
Кой е отговорен за снощния акт на видеопиратство?
Прекъснаха предаването и пуснаха свое видео.
Вчера някой прекъсна предаването по канал...
С помощта на добро оборудване някой успя за кратко да прекъсне...
Комисията по далекосъобщенията и ФБР разследват случая.
Глоба и затвор грозят отговорния за това човек.
Комисията казва, че вчерашният инцидент е първият по рода си.
След седмица видеопиратите нанесоха нов удар.
Прекъснаха излъчвания по "Дабъл Ю Ти Пи Пи" епизод
на фантастичния сериал "Дон Кронос".
Това, което показаха на зрителите, беше дори още по-странно.
"Дон Кронос", 276, "Дабъл Ю Ти Пи Пи", 10 май 1987 г.
Не мога да намеря излъченото от "Дабъл Ю Ти Пи Пи" на 10 май 1987 г.
Спри да търсиш! Взето е от Комисията по далекосъобщенията преди 20 г.
За архива ти ли ти трябва? - Да.
От 10 май 1987 г. От 23 ч. до 24 ч. "Дон Кронос".
Добре. Да.
Искаш ли да звъннеш пак, или ще изчакаш?
Не, ще изчакам.
Още ли си на телефона?
Ало? - Да, тук съм.
Като гледам регистъра, не си първият човек, който пита за тази касетка.
Има няколко обаждания само през последната...
Имаш ли я? - Да. Не.
Тази касета е конфискувана от Комисията по далекосъобщения.
Трябва да отбелязвам запитванията за нея
и да съобщавам веднага на ФБР.
Мисли, мисли! Кой би...
Да? - Честър, обажда се Джеймс.
Да. Аз съм човекът, който поправи фотоапарата ти.
Формат "Бетамакс" ли? - Той е с по-добро качество.
Знам. Просто нямам... - Предположих.
Затова донесох моя видеокасетофон.
Усещането е невероятно да я видя пак.
Сайръс, ти си учен.
Ученият работи с установени принципи и факти.
Трябва да приемем едно нещо - смъртта е краят.
Какво имаш предвид?
Работиш твърде много.
Не, не, изчакай!
Стоиш в лабораторията от над година.
Каквото и да правиш, не си струва да съсипваш здравето си.
Дори можеш да увредиш ума си.
Нищо не е по...
Обсебен си от една съвсем лична и непрактична идея.
Сигурно заради това искаше да я гледаш, а?
Какво знаеш за това? - За инцидента "Сал-И Спаркс" ли?
Най-страшната хакерска мистерия на всички времена.
Коя е Сали Спаркс?
От "Доведен робот" - сериала от 80-те.
Да. Онзи със...
За овдовелия инженер, който прави жена андроид,
за да се грижи за петте му доведени деца.
Всъщност се пише САЛ-И. С тире.
Системна аналитична личностна емулация.
Тогава е било яко да се кръщават андроиди с тъпи анаграми.
Да. От това е вдъхновено.
След 15 г. още не са хванали отговорните за това хакери.
Но някои убедителни теории витаят във форумите.
Чикагските Би Би Ес форуми ли?
Това значи, че тази касетка е много ценна.
Едно от малкото истински копия.
Да, да. Имам пари.
Не вземам пари от приятели.
Какво ще кажеш вместо това да направим трампа?
Виждам, че за теб това има голяма сантиментална стойност. Така че...
Виж какво! Ще ти дам бетамакс видеото безплатно.
Много щедро. - Във вкъщи имам по-хубав.
Какво стана? Тя заряза ли те?
Трябва да се захващам за работа. - Разбира се.
Добре.
Доведен робот
Това е "Ротагрид" - произволно функционираща,
терминална, аналитична, входяща,
работеща от разстояние, взаимно свързана мрежа от данни.
Това е Нощния пират. Не вярвайте на лъжите!
Шибаняците от ФБР хванаха Нощния пират.
Разбраха ли кой е отговорен за "Сал-И Спаркс"?
Не. Няма заподозрени за този инцидент.
Докладът на ФБР е написан от д-р Стюарт Литгоу.
Искаш да знаеш за чикагските пиратски сигнали, а?
Ако мислиш, че имам доклада на ФБР,
ще ти кажа същото като на онзи, който преди пита за него.
Да не е бил Мак Ножа 69?
Такъв е прякорът му в Би Би Ес. Не знам истинското му име.
Внимавайте какво четете в тези чатове, господин...
Джеймс. - Джеймс...
Мога да получа достъп до такъв доклад
само като всеки друг гражданин.
Пусни молба по ЗСИ, седни и чакай писмо!
По Закона за свобода на информацията ли?
Но с огромните им архиви и ограничените им ресурси
може да очакваш отговор в период от шест месеца до никога.
Значи... - Не. Нямам го.
Но за да услужа на любопитни умове като твоя,
които са податливи на слухове в интернет,
с радост ще ти дам една по-информирана гледна точка.
Вмешателствата в телевизионния сигнал са рядък културен феномен.
За 40 г. са станали по-малко от 10.
Двете пиратски прояви тук - в Чикаго. Инцидентите "Сали-И Спаркс".
Единствените два случая, които остават неразкрити.
Касетките, които гледах...
Влиза ти под кожата, нали?
Когато Комисията по далекосъобщенията ги гледа,
не можаха да разберат какво точно гледат.
Шега ли беше? Някакъв номер ли?
Беше в началото на 1987 г.
Да. Станало е на 3 май.
Вторият инцидент стана след седмица. Тогава се намеси ФБР.
Да. На 10 май. - Да. Седмицата има седем дена.
Според любители на конспирациите ФБР притиснали пресата
да не раздухва новината,
за да не се разпространи случайно някакво скрито послание.
Какво послание?
Нещо, видяно набързо в тапетите или подочуто в гласовете.
Да, но това беше само шум. Статичен.
Определено звучи като статичен шум, нали?
Години по-късно имаше слух за трети пиратски сигнал "Сал-И Спаркс".
Но вече се бяхме отказали от разследването.
Знаете ли датата и телевизионния канал?
Относно канала съобщенията са разнопосочни.
Ако такова нещо съществува, може би продължава модела.
Модел ли?
Всяко ново пиратско излъчване е насочена към по-малка аудитория.
Ако е почнало с голяма частна телевизия
и е продължило с държавна медия,
изглежда логично третият инцидент да стане по...
Кабелна телевизия ли? - Много добре.
Тук имам една бележка, посочваща датата.
Тя е 23 ноември 1996 г.
Но не мога да ти кажа кой е източникът,
защото сигурно не се е появила касета и вероятно няма да се появи.
Който и да е отговорен за това, ако изобщо е отговорен само един човек,
той или е умрял, или е изчезнал.
Не мога да кажа какво е.
ФБР не закрива случаи с лека ръка.
Накрая осъзнаха, че са в задънена улица.
Трябва накрая да приемеш факта, че не си ти виновен.
Може да стане постепенно.
Трябва да отида на едно събитие.
Става дума за барбекю с колеги. В събота е.
Мислех си, че може да дойдеш с мен. Да си ми кавалер.
Аз също.
Тях може да ги няма, но ние сме още тук.
Хайде! Нека поне веднъж се забавляваме.
Просто съм затрупан с работа.
Ако ти доскучае и искаш да се помотаем,
да наемем касета от "Блокбастър" или нещо такова...
Трябва да тръгвам. Благодаря.
Не работи до много късно!
Подредих ги.
Подредих ги всичките.
Джеймс?
Изчезнала е местна танцьорка
Подредих ги. Подредих ги всичките.
Това са декори като за филм или театър.
Стените са изкуствени. Някой е построил мястото -
прозорците, килимите, стените.
Затова фигурата изглежда толкова висока. Това е стая вътре в стая.
Това буди въпроса... - Защо?
Виж! На прозореца има лице.
Наистина си разпарчетосал това.
Той се е показал. Виж!
Ще те питам нещо. Защо това ти е толкова любопитно?
Комисията по далекосъобщенията и ФБР разследваха това с години.
Нищо не открихме. - За първите два инцидента.
Каза, че за третия няма информация. - Защото сигурно не е имало.
Колко ли хора са го гледали?
Подобни неща не стават случайно. Винаги има причина.
Не приемай за конспирация това,
което е по-добре да се нарече "съвпадение".
Казвам ти, че са свързани.
Някъде по някаква причина този човек е искал да каже нещо на света
и е избрал да го стори така.
Да речем, че си прав и някой е скрил съобщение в тези касети.
Наистина ли искаш да си човекът, открил какво значи?
Да. - Това е федерално престъпление.
Извършителят може още да е наоколо. - Именно.
Виж! Ако се вгледаш внимателно...
Не искам да попаднеш в ситуация, от която не можеш да излезеш.
Внимавай много, Джеймс! Някои неща не си заслужава да се разнищват.
Тази вечер пиенето е за моя сметка.
Трябва да те освободят. Това е последният ти фал.
Уволнен от шибано хайку.
Чувал ли си теорията за изчезналите жени?
Да. Теория, която свързва инцидента "Сал-И Спаркс" с изчезнали жени.
Знам какво търсиш.
Жена от Чикаго изчезва
Фредрика Секстън изчезва на 2 май 1987 г.
В деня преди първото пиратско излъчване.
Съвпадение ли е?
Трето излъчване на 21 ноември 1996 г.
Трябва да се срещнем.
На колко години е тя? - На 16 г.
В къщата ли ще е?
Не. На улицата.
Тегло?
Колко тежи тя?
Тежи 55 кг.
Ще ти кажа какво трябва да сториш.
Добре. Да. Благодаря. Извинявай.
Влез! Седни!
Значи дойде.
Откъде взе това?
Е? Каза, че можеш да ми помогнеш.
През 1990 г. ФБР приключи разследването
на инцидента "Сал-И Спаркс".
Имам достъп до целия документ. Нецензуриран.
Ако го искаш, твой е.
Виж!
Не знам как си разбрал за мен, но не съм сигурен...
Не искаш ли да знаеш какво е станало с момичетата?
И при двата инцидента е изчезнала жена точно преди излъчването.
Да. Четох за нея, след като се свърза с мен.
Нищо не я свързва с онези касети.
Само че ти не вярваш, че е така. - Как ме откри?
Да не мислиш, че си първият, с когото съм се засякъл по този път?
Не.
Знам, че не съм първият.
Но ще съм последният.
Понякога в подобни ситуации,
когато се ровиш в места, където ти си се ровил...
Ще го кажа така - анонимността може да е привилегия.
Добре. Да речем, че искам папката. Какво следва?
Колко искаш?
Тези ключове карат ли те да се чувстваш в безопасност?
Имам пари. - Това не става така.
Как тогава? - С доставка.
Адресът е в китайския квартал.
Там ще те чака човек.
Даваш му пакета и си тръгваш.
Това ли е? - Това е.
Ще знам, когато го направиш. Както и ако не го направиш.
Откъде да знам, че това, което ми предлагаш, е истинско
и ще ми е от полза? - Няма как.
Когато го направиш, ще получиш папката.
За теб ще е по-добре, ако не знаеш какво има вътре.
Това е човекът, когото търсиш.
Какво значи това? - Мислиш, че има общ мотив ли?
Мислиш, че касетите казват нещо ли?
Наистина ти казват нещо.
Но няма да го откриеш.
Търсих 11 г. и все стигах в задънена улица.
Добре се е скрил.
Ти си подготвил това. Ти ме докара тук. Защо?
Това е предупреждение за любопитните.
Открил си жените. - Не започвай това!
Не знаеш до какво води. - Открил си ги.
Майната им на жените!
Ходих при близките им. Мислиш ли, че искат да говорят с нас?
Знаеш ли какво мислят за хора като нас?
Провалил си се, но поне си се опитал.
Спри!
Преди да осъзнаеш, че не можеш.
Твърде късно е.
Те са навсякъде. - Какво?
Ало? - Знам какво значат.
Кой се обажда? - Аз съм - Джеймс.
Джеймс? Малко се притесних за теб.
Слушаш ли? Бях прав. Това са самопризнания.
В Чикаго на 2 май 1987 г. изчезва момиче. Не е открито.
Ден преди първото излъчване. Същото се повтаря след седмица.
Всичко съвпада. - Джеймс...
Този тип е отвличал жените. Той...
Чух за съпругата ти. Ако знаех, когато дойде при мен...
Близо съм. Знам го.
Тъгата може да доведе до странни неща, Джеймс.
Исках само да ти благодаря за цялата помощ, която ми оказа.
Може ли една бира "Ръш", моля?
Едно уиски "Уайлд Търки".
Едно и за този човек.
Благодаря, но бирата ми стига.
Защо ме следиш?
Като изпиеш уискито, ще ти кажа. - Майната ти! Не съм в колежа.
Ако искаш отговор, трябва да пиеш. Така стоят нещата.
Или пиеш, или се отказваш.
Добре.
Проучване. Събирам материал.
За какво?
Или пиеш, или се отказваш.
Още по едно.
Още не съм сигурна.
Това не е отговор.
Ти си на ред.
Каква е истинската причина? - Добре.
Обичам да следя, защото това е под моя контрол.
Правя го за себе си. Така цялата сила е в мен.
Като рязането, но без бъркотията.
Да поговорим за теб!
Това вероятно е лоша идея.
Това не значи, че не си струва.
Всички мои идеи са били лоши.
Как се казваше тя?
Моят се казваше Бенджамин. Бях на 19 г.
Боже! След това майка ми ме мразеше.
Постоянно ми пращаше писма и ме предупреждаваше.
Но на кого му пука, нали? Бях щастлива.
Да. Той просто... Разбираше ме.
Какво стана после?
Трябваше да се махна много преди деня, в който заминах.
Момичетата, които намериха в стаята му, бяха на 14 г.
По дяволите!
Но вчера се навършиха пет години оттогава.
Пет години... А сега съм тук.
Всичко е наред.
Виждаш ми се изгубен.
Може би. - Със сигурност изглеждаш пиян.
Вероятно.
Още по едно.
Преди малко донякъде излъга. - Така ли?
Каза, че всяка твоя идея е била лоша,
но е било добра идея да се измъкнеш от онази ситуация.
Да, но оттогава съм си наваксала.
Името на личната ми карта не е съвсем вярно.
Тук съм само защото не мога да се върна на други места.
И при мен е така.
Хана.
Тя се казваше Хана.
Добре.
Не ме лъжеше. Каза, че има още такива ли?
Общо са три.
Предприел съм обстойно издирване на третата.
Нужна ли ти е помощ?
Благодаря, но предпочитам да работя сам.
Какво значат тези числа?
Какви числа?
Седем цифри.
Сигурно е телефонен номер, а?
Повярвай ми! Ако имаше телефонни номера на касетата, щях да ги видя.
Чу ли го?
Слушай!
Чу ли го? Това е морзов код.
Да си го начукам!
Но кой знае морзовата азбука освен моряци и телеграфисти?
Добре, моряко. Какъв е номерът? - Нека сключим сделка.
Позволи ми да остана тук няколко дена, докато си стъпя на краката,
а в замяна на това ще ти помагам.
Майчице! - В разследването ти.
Ще започна с това.
Добре. Все едно.
Искаш ли да се обадиш?
Какво е станало с телефона ти? - Унищожих го.
Не се знае кой може да слуша.
Не може ли просто да се издърпа кабела?
Да, би могло.
За мен ли е?
Ало?
Мамка му!
Джеймс?
Следиш ли ме?
Тези могат да ги проследяват. Не ги използвай!
Телефонът е на чуждо име.
Зарежи я!
Тя няма да е до теб, когато ти е нужна.
Тя ще е срещу теб.
Щом си се захванал, давай докрай.
Следвай касетите!
Щом ще правиш това, следвай касетите!
Момичетата не водят доникъде.
Това ще те върти в кръг. Де да го знаех преди!
Защо не се качиш горе? - Не. Те са навсякъде.
Те са навсякъде, човече.
Просто трябва да поспя, мамка му!
Ще заминем, докато стане безопасно.
Какво беше това? Кой беше този? - Да тръгваме! Вземи каквото можеш!
Къде ще идем? - Извън града. Където и да е.
Чу го. Който го е проследил, може да стигне до нас тук. Не е безопасно.
Трябва да тръгваме. Разбра ли?
Да не оставяме улики. Вече не е безопасно.
Да тръгваме!
Телефонът от касетата е регистриран на адрес на склад в Пеория.
Ако тръгнем сега, ще стигнем до обяд.
Добре.
Чакай тук! Знам как да се справя с този тип. Дай ми пет минути!
Имате ли телефон?
Тук пише, че складът е нает през 1987 г.
Плащането става автоматично през банката.
Не е пропускано плащане за нито един месец.
Някой идвал ли е да го провери?
Не, доколкото ми е известно. Работя тук от 10 г.
Честно казано, мислех, че затова сте тук.
Само вие сте питали за него.
Никой не е стигал дотук.
Трябва ми име.
Пише ли чия е сметката? - По закон не бива да ви казвам.
Ало?
За вас е.
Извинете ме.
Прощавайте, госпожо!
Извинете. Не разбрах как се казвате. - Алис. Това е Джеймс.
Извинете, че преди малко бях груб. Стивън Майър.
Приятно ми е, Стивън. Трябва да...
Не, Стивън Майър. На това име е нает складът.
Как се пише - с ЙЪ или с ЙЕ? - Пише се с ЙЪ. М-А-Й-Ъ-Р.
Адресът е пощенска кутия в пощата в град Джолиет.
Това е достатъчно да намерите човека.
Все се чудех за това.
Ето го записан на гърба на визитката ми.
Между другото, аз съм Брад. - Благодаря, Брад.
Лявата страна. Третият от горе надолу.
Сега ще чакаме Стивън Майър.
Дано да проверява пощата си!
Това пречи ли ти?
Как се забавляваш, Джими?
Имаш ли някакви хобита?
Разбира се. Да. Обичам да правя куп неща.
Така ли?
Какви например?
Поправям стари фотоапарати. Ето един.
Не се брои за хоби, ако ти плащат за това.
Какво още?
Падам си по фотографията.
Това е същото.
Пич, трябва да разшириш кръгозора си.
Когато бях дете, правих малки радиошоута в стаята си.
Записвах ги на едно касетофонче.
После го скривах на двора, така че да го слушат преминаващите хора.
Никой не се заслушваше, но аз продължих да ги правя.
Странно е...
... какви неща си спомняме.
Занимавам се с това от седмици.
Струва ми се цяла вечност.
Имам чувство, че не помня нищо отпреди това. Кълна се!
Отпреди да почна с това.
Понякога толкова дълго търсиш отговорите, че забравяш въпроса.
Не знам дали е умряла. - Какво?
Не бях там, когато е умряла.
Нямам истински спомени. Само картини в главата ми.
Изоставена кола.
Мостът "Скайуей".
Празен ковчег.
По дяволите, Стивън Майър! Вземи пощата си!
Стивън Майър?
Трябва да говорим с вас.
Открихме склада ви в Пеория.
Последвайте ме!
Тук сме заради склада.
Добре.
Сметката е на ваше име.
Не сме ченгета.
Трябва да знам защо.
Когато бях дете, заеквах.
Знаете ли какво е да заекваш?
Не е нещо хубаво.
Особено когато си дете.
Нещата можеше да се променят, но през 1987 г. станах на 15 г.
и знаех само, че е трудно да се сприятелиш с някого,
когато не можеш да го питаш за името му,
без думите да заседнат в гърлото ти.
Едно нещо, което имах, бяха форумите.
Бяха супер. Деца аутсайдери си дрънкат
за проникване в телефонни сигнали и за стари анимации.
Най-хубавото е, че никой не чува заекване, когато пишеш.
Тези форуми бяха пълни с хора,
които можеха да пробият във всяка телефонна линия.
Наричаха това "фрийкинг".
Тези фрийкъри понякога бяха...
Бяха доста крайни.
Помня, че един ден в началото на 1986 г.
форумът беше по-оживен от всякога.
Всички знаехме много преди ченгетата,
че Нощния пират е проникнал в онзи сигнал във Флорида.
Беше прекрасно. Ама че слухове.
Хората или казваха, че е измислица,
или твърдяха, че те са го направили.
Гледах касетата чак в началото на следващата година.
Накарах едно хлапе от Талахаси да ми я прати.
Някакво хлапе като мен - самотно и изолирано.
Сигурно 100 пъти съм гледал касетата.
Разнищвах я. Опитвах се да разбера какво е.
Какво значи.
През същия месец в училище правихме презентации за това
какво обичаме да правим извън училище. Хобита и такива глупости.
Взех касетата на Нощния пират, включих един видеокасетофон
и започнах да уча стая, пълна с 14-годишни деца,
как да крадат телевизионен сигнал.
Учителят изобщо не беше доволен,
но не помня дори веднъж да съм се запънал, докато говорех.
Като бях дете, на семейството ми не му липсваха пари.
Не бяхме богати, но не бяхме и бедни.
За разлика от други семейства, които познавах.
Но имаше и богати хлапетии - уверени, изтупани.
От моя гледна точка бяха направо като извънземни.
Повечето бяха по-големи, но някой е имал брат в класа ми.
Той им е казал за презентацията ми,
защото след два-три дена няколко от тях ме приклещиха.
Искаха да проникнат в сигнал като във Флорида,
да заснемат касета и да я излъчат. Питаха ме дали знам как.
Отвърнах: "Мога да го направя".
Не защото можех и защото донякъде ми се искаше,
а защото излъчваха едно такова усещане,
сякаш всеки миг могат да се обърнат срещу теб.
Значи са те сритали. Накарали са те да го направиш.
Не. Не разбираш. И с пръст не ме пипнаха.
Не се налагаше да го правят, защото имаха пари и общуваха с момичета.
Беше вълнуващо. Чувствах се част от нещо. И то не незначителна.
Бях важен. Можех да правя нещо, което никой друг не можеше.
Това беше разменна монета.
Не беше някаква хлапашка дивотия.
Искаха да знаят какво оборудване ще трябва, колко ще е опасно и т.н.
Не познавах хора, които искаха да знаят за това.
Още по-малко хора, които имаха средства и желание
да направят реално излъчване.
Така че не ме накараха да го направя.
Исках да го направя.
Ами телефонният номер? Морзовият код? Защо?
В това имаше някаква красота.
Вложих много усилия касетата да не сочи към нас.
Но пък какъв е смисълът да се занасяш с хората,
ако няма награда?
Така че номерът...
Кодът... Всичко това беше моя идея.
Реших, че ако го скрия добре
и пусна малък слух във форумите, хората ще полудеят.
Седмица преди да пробием сигнала, взех парите, които ми дадоха,
хванах автобус за Пеория и подготвих нещата.
И зачаках.
Нямате идея колко дълго чаках.
Какво беше това?
Това не те засяга.
Джеймс?
Получихте това, за което дойдохте.
Джеймс, трябва да се махаме.
Лъжеш. - Джеймс!
Защо ми е да лъжа? - Не. Историята ти не се връзва.
Проучвах касетите многократно.
Този, който ги е направил, не е отговорен само за пиратски сигнали.
Надценяваш се, приятел.
Разкажи ми за Фредрика Секстън!
Не знам коя е.
Щом искаш отговори, имаш три касети, в които да ги търсиш.
Какво?! - Време е да си вървите.
Три. Ти каза, че касетите са три.
Къде?
Май е време да си ходите.
Третата касета ми трябва.
Има си чалъм.
Мамка му!
Може просто да е търсил внимание.
Не, не. Защо ще продължава да плаща за това?
След толкова години защо още го държи в склад в друг град,
ако е искал само да се занася с хората?
Искал е да бъде открит.
Да, и ти го откри.
Ти го намери и той ти разказа историята си.
Ти успя, мамка му! Беше шантаво приключение.
Но това вече приключи. Можеш да го забравиш.
Да не си изгубила ума си, мамка му?
Далече съм от края. Не и докато не се сдобия с третата касета.
Стана ми ясно веднага щом го притиснах за нея.
От всички неща, които каза, само това не беше пълна лъжа.
Ти си му повярвала.
Повярва на историята му.
Не знам.
Не знам. Просто казвам, че може би ни сподели истината.
Може просто група хлапета да са си правили майтап.
Или може всичко да е било измислица.
Не!
Хана - балет, 1996 г.
Доктор Литгоу? - Да.
Не може да е бил прав, нали?
След всичко това...
През цялото време... Била е точно под...
Джеймс...
Не съществува, нали?
Третата касета... Джеймс, трябва да спреш.
Следва модела. Кабелна телевизия, ноември 1996 г.
Имам нужда да го чуя от вас.
Кажете, че не съществува! Не е истинска, нали?
Джеймс, виждал ли си шевролет "Корвет" от 1983 г.?
Какво? - Не си.
Няма такъв. Не са продавали модел от 1983 г.
Значи ли това, че не съществува? Направили са 43 прототипни бройки.
Уж всички са били унищожени.
Оцеляла ли е някоя? Само запалени фенове биха го знаели
и само те имат воля да я търсят.
Не разбирам.
Кабелните канали нямат архив на предаванията си.
Само човек със специален интерес би записал такова.
Така че кажи ми, Джеймс! Съществува ли трета касета?
Ако искате да се обадите, затворете и наберете пак.
Ако ви е нужна помощ, затворете и се обадете на оператор.
Какво търсите?
Боли ме ръката. Май си я счупил.
Млъквай!
Не може така.
- Казах да мълчиш!
Не съм направил това. Не съм аз.
Ти си направил тази касета.
На 21 ноември 1996 г.
Защо? - Не съм го направил аз.
На 21 ноември 1996 г.
Защо?
Ти не си от полицията.
Ти не си полицай. - Отговори, мамка му!
Ти не си полицай.
Фредрика Секстън.
Изчезнала е в деня преди първия пиратски сигнал.
Мари Бедфорд излязла от къщата на гаджето в Аурора
в деня преди проникването в сигнала на телевизия "Дабъл Ю Ти Пи Пи".
След това е имаше още една.
И ти ще ми кажеш защо.
Ръката ми! Трябва да ида до болницата.
Признай си! Похитил си тези жени.
Ти си направил тези касети. - Не знам кой си.
Ти си я похитил. Кажи ми... - Не.
Кажи ми, че си го направил! - Не знам кой си.
Не! - Ти си похитил тези жени.
Заровил си ги и си помислил, че никой няма да те открие.
Но аз те открих.
Навързах нещата, защото съм по-умен от теб.
И знам какво си направил.
Какво искаш от мен?
Снимачната площадка.
Заведи ме на снимачната площадка!
Всичко ли е тук?
Не знам.
Трябва да я построим наново. - Защо?
Ще направим касета.
Пропуснах любимото си предаване.
Можеш ли да познаеш кое е?
Сигурно вече знаеш.
Обзалагам се, че и на теб ти е любимото, нали?
Нали?
Пусни ме, моля те! Нищо не съм направил.
Вече не искам да съм тук. Моля те!
Кога ще дойде татко?
Не! Моля те!
Не!
Прочети го! - Не.
Няма друг начин.
Моля те! - Това е единственият начин.
Това не е правилно. - Прочети го!
"Казвам се Майкъл Гарднър.
Между 1987 г. и 1996 г.
аз проникнах в сигналите на три телевизионни канала.
Направих това, защото..."
Не мога. Не. - Само така ще бъдеш свободен.
Не, няма да го направя. Моля те!
Прочети сценария, мамка му!
"Направих това, защото..."
"... защото имах нужда да кажа на света какво направих -
какво направих на жените, които похитих.
Пиратските сигнали са самопризнания..."
Моля те, моля те!
Колкото по-скоро го прочетеш, толкова по-скоро ще разбереш.
И ще намериш покой.
Обещаваш ли?
Обещавам.
"Пиратските сигнали са самопризнания.
Самопризнания, че аз похитих тези жени.
Че аз ги убих.
Подредих ги.
Подредих ги всичките.
А това...
... е моето наказание."
Трябва да приемем едно нещо - смъртта е краят.
Каквото и да правиш, не си струва да съсипваш здравето си.
Дори можеш да увредиш ума си.
Мамка му!
Превод ИВАЙЛО МАРКОВ
субтитри от YavkA.net @ 2021