Не знам какво става. Не съм го направил аз.
Всичко става пред очите ни.
Убиецът е успявал досега
да крие кой е..
Извинете. - Въпреки че е оставил...
Ако обичате. Благодаря. Ако обичате.
Това е възмутително. - Клиентът ми няма да коментира.
Отдръпнете се, моля. Трябва да го приберем за обработка.
Стойте. Задържали сте друг.
Шефе.
Така. Върнах се.
Примирете се.
Кой е тоя?
Шефът на полицията.
Не сте ли на рехабилитация?
Щом мога да нося радиостанция, значи мога много неща.
И аз така, сър.
Чуйте добре, защото има обрат.
Този има ли косми по гърдите? - Косми по гърдите?
Сравнени с моите, е направо кьосе, но ползва гел.
Отпечатъците от гумите съвпадат.
Същите гуми, грешно износване. Но има същата татуировка на врата
като камерата от банкомата. - Снимано от грешната страна.
С цялото ми уважение, това би означавало епично натопяване.
Затова трябва да арестувате адвоката му.
Какво? Натопен е от адвоката си? Как?
Много просто.
Взимаш бутерка и я завиваш в бурито.
Моля? - Млъквай, Гас!
Знам, че го няма в менюто, но бутеро-ритото не е каприз,
и преди са ми го правили. Няма да го направя.
Тортилите не издържат на пълнежа и тежестта на бутерката.
Няма да се изтипосам като няк'ъв аджамия, особено
когато ми е останала само една дупка в картата!
Не се дръж като Ейдриън Броуди в "Селото."
Опитвам се да реша случая на Ласитър затова върви на майната си.
Да го духаш. - Ти да го духаш! - Той "да го духаш" ли каза?
Да го духаш. - Ти да го духаш!
Да го духаш по-силно! - Ти да го духаш по-силно!
Мисля, че каза "да го духаш по-силно"! - Как смееш?
Чакай малко! Натискам бутона или го пускам?
По дяволите. - Откъде се взе тая тортила в случая?
Лас, чуваш ли ме? Взета е...
по силата на...
бутерката.
Много забавна дума. Бутерка.
Той импровизира, Гас. - Не върви на добре и ти си виновен.
Хич. - Бутерка. Бу-тер-ка.
Ако можеше да си озаптиш апетита поне за малко
щяхме да си ги поръчаме като пичове. - Чаках. Ако първо бяхме яли...
Чаках... - По дяволите.
Знаеш какво си направил.
Какво? - Прибери го, Макнаб.
За какво? - Прибери го. Махай го оттук.
Махай този скапан боклук оттук. - Той приключва. Тръгва си.
Сигурно се е справил. И НЕ благодарение на теб.
Да го духаш, Шон. - Ти да го духаш.
Да го духаш. - Духу.
Духу-духу. Рики-тики. Рики-тики. Да го духаш.
Мангустата уби змията. Мангустата...
...уби змията. Мангустата уби змията.
С ориз и боб.
И чесън. - Повечко чесън.
Умрях от срам. - Хайде, Лас.
Изглеждаше умишлено.
Пуснахме им мухата да мислят за ареста,
а ти беше супер барнат. - Виж си джобчето.
Стърчи като хипстърска костенурка. Да те заведем у вас.
С Гас ни предстои дълъг ден. Това чудо от двете страни ли се кара?
Майтапиш ли се? Това е учебна кола.
Има от всичко по две. Два волана, две спирачки
седем пепелника, нула поставки за чаша. И точно един стартер.
Чудесна е за доставка на поща или да цепиш през дерето.
Нещо против да седна на шофьорското място?
Не мисля, че се получи. - Не. Не. Получи се.
Аз само гледах като г-н Мияги в края на "Карате кид 1".
Но ако ти е тъпо, можем да се хванем за ръце.
По-скоро бих обул обувки, дето мязат на ръкавици.
Добре.
Мамка му, изтървах го.
Виж, Ласи,
ще ти я даваме да покараш, когато поискаш.
Нали така, Гас? - Не прекъсваш мъж,
когато избира рингове за салфетки.
Превъртя заради сватбата.
Все ми е тая. - Какво правим утре?
Утре ли? - Ами, очевидно ще се обсъжда случая.
Искам да знам откъде изкопахте тая история.
Защо Гас казва "тц"? Кажи му, Шон.
Какво да ми кажеш, Шон?
Ласи, това е важен случай на полицията,
и тези седмици бяха като доброто старо време,
но не можем повече
да помагаме скрити в храстите.
Добрата новина е, нямаш нужда от нас.
Само се погледни, човече.
Виж каква брада.
Готов си да полетиш
като орел или акула.
Според мен е тенекия.
Но сребристото придава тежест.
Ще дойдете.
Забравяш, че живеем на 5 часа оттук.
Искат да ми вземат работата. - Какво?
Обикалят ме като хиени. - Кой обикаля? Бъз?
Бъз Макнаб? - Има ги кучешките зъби.
Нямаш нужда от нас, ясно? Ти си Ласитър.
Здрасти татко. Здравей, Шон. = Здрасти, Магическа глава.
Татко, имам лоши новини. - Какво има, скъпа?
Ще ми пишеш домашното по математика.
Мен ме мързи, а мама не вдява нищо.
Майка ти прави нещо умно. Нарича се лъжене.
Баща ти има среща с полицейска радиостанция.
Не сте ли тук утре, мъртви сте за мен.
Татко, не сме свършили.
Какво искаш? - Не съм те виждал от седмици.
Проверявам те как си. Може ли да вляза? - Зает съм, Шон.
Какво искаш? Казвай. - Добре. Искам да се
скриеш в храстите и да помогнеш на Ласи.
Стар съм за тая работа, а и ти казах да не се намесваш.
Той не е готов още. - Тъй ли?
Щото пробва да сгази една катерица насам.
Той е в застой.
Не мърда от месеци.
Според доктора това е фаза. Но може да му е новото нормално.
Страх го е отново да бъде ченге.
Знаеш, че това го определя.
Дошли сте тук да му дадете надежда, чудесно,
но не може да му дадете празна.
Разбираш ли?
Не, нямах идея. - Добре. Ще му се обадя.
Ще обсъдим случая. Но само толкова.
Има ли друго?
Да.
Всъщност и аз преживявам криза.
Желая ти късмет. - Хей! Какво е това?
Идвам да поговоря с баща си. Търся близост.
Смисълът на живота. - Жена ли криеш там отзад?
Мирише на дърво. Дървена жена ли имаш там?
Чакай. Шон, каквото и да е, сподели го.
Става дума за Гас. Сякаш се отчуждаваме.
Напоследък аз му пращам СМС, а той отговаря с емотиконче,
или само ми го лайква. И аз си викам: "Знам, аз го пратих".
Приятелства свършват, когато мъжете станат бащи, Шон.
Опитах да те подготвя от малък.
Това не го помня. Защото имаш избирателна памет.
Какъв смисъл има да помниш, ако не можеш да избереш кое да помниш?
Нарича се Америка. - Добре, чуй.
Виж, той еволюира.
Това, което следва за Гас е различно от всичко досега,
а той си няма и хабер.
Ще обожава всеки миг, в който стои буден.
Виж какво. И аз еволюирам,
тъй че дай да еволюираме заедно,
като NSYNC, когато си отвориха сергия за хот-дог.
Поговори с приятеля си. Кажи му, че го обичаш.
Че винаги ще си до него. Ще го измислите,
ако и да не ходите заедно на пързалката.
Шон, трябва да се чупим.
Гастър?
Дървена жена ли си дялкаш?
Гас, обичам те.
Но си обещахме, че ако някой вземе да изперква
за сватба или раждане, другият ще се намеси, нали?
И аз те обичам, Шон но нямаме такава уговорка.
Тревожа се за нас, човече.
Какво е това? - Експлозивно устройство.
Защо е в подаръчна кутия? - Щото е за разкриване на пола.
Нали се подиграваме на тия неща? - Вече не. Полът на бебето ще стане ясен
както е рекъл Господ.
В славен, нетоксичен облак пред 35 от най-близките ми приятели.
Нямаш 35 най-близки приятели. - За сватбата имам.
Сега, отвори сватбената чанта. Ако почне да бипа, покрий се.
Това имах предвид. - Извинявай, Шон.
Много ми се насъбра на главата. Не се жениш за сефте.
Бях наквасен с тъмен ром, лютив ром и пелин.
Бих си камшика, което съсипа родителите ми.
А сега чакам дете без брак. Не мога да го причиня на милата ми майка.
Иска църковна сватба, и кръщене и ще ги получи.
Избери тогава датата.
Не мога! Селене още чака документите по развода.
Защо? - Не знам.
Нека ти помогна. Дай ми името на пича. - И това не ми казва.
Не ти ли се струва странно? Може ли от сладоледените пънчета?
Иска тя самата да се погрижи. Не ще мъж да се меси
и да й решава проблемите. - Така ли каза? - Да.
На глас ли? - Да!
Обаче ако двамата с теб се месим, това е различно.
Съгласих се да го оставя на нея, затова съм фокусиран
върху нещата под мой контрол. Като букетите. И служебното лице.
Спрял съм се на отец Уестли за церемонията - специалист по екзорсизъм.
И по сватби също. Има го в Звезди.com
Но си сигурен, че иска развод?
Спри да питаш неща, от които откачам.
Вярвам на Селене. Повтарям. Вярвам й.
Минаха 8 месеца и бебето не спира да расте.
Исках да уважа желанието й и да чакам,
но времето тече, а аз имам сватба да планирам.
До теб съм, приятелю.
По дяволите. Отивам при фотографа.
Честно казано,
не мислех, че трябва да свалям панталона.
Не съм ви казвал. Като дете сте.
Правилно сте забелязал.
Въпросче:
Може ли ми сложите ластик на крачола?
Тръгвайте си. - Да.
СЛЕДЯТ ТЕ. НЕ СЕ ОБРЪЩАЙ!
Прибра се по-рано.
Исках да съм готов
за вечерята ни по двойки.
Да прекараме малко време
като свършим нещо по двойки.
Много "двойки" в едно изречение
ставаш подозрителен. Какво си намислил?
Нищо. Просто се държа миличко.
Да си срежем цяла пита сирене
и да проверим ...
Съпруга на Селене? Не.
Ти искаш да правим неща заедно.
Селене е вече част от семейството,
и трябва да й уважиш желанието
да се справи със ситуацията.
Ситу... Значи знаеш за това.
Разбира се.
Тя не иска да говорим за това.
Не е ли странно? - Не е наша работа да съдим.
Грешиш. Трябва да съдим всичко
постоянно. - Шон.
Най-сетне имам истинска приятелка
и няма да прецакаш шанса ни
да станем кръстници.
Кръстници? Това ли искаме?
Разбира се!
Ами ако хлапето е проклето или маниак на изкуствата?
Гас и Селене имат сестри на опашката
преди мен.
А децата им поне малко ще ме доближат
да бъда родител.
След като решихме, че ние няма да...
Нали разбираш...
Ако си размислила за...
Щом дори не можем да кажем "дете",
знаем точно къде сме.
Мога да го кажа. Откриваме дискусията
тук и сега.
Или по-късно в далечното бъдеще.
Шон, на колко години сме?
По-млади от Джеймс Спейдър във филма "Щастлива в розово".
И Маккарти. И Крайър.
Знам, че се разбрахме,
че децата няма да ни определят кои сме
имаме добри кариери и си харесваме живота.
Просто...
изведнъж усетих, че това е окончателно.
Не е. Можем да си променим мнението.
Има кремове, балсами и екстракти,
да ни помогнат да забременеем.
Даже има електрически утроби.
Трябва да тръгвам, Шон.
Ще се видим довечера.
Ще си пообщуваме.
Здрасти, шефе.
Не. - Какво не?
Няма да проверявам съпруга на Селене.
Джулс ти е звъняла вече?
Веднага щом се разделихте.
Ама че двуличница!
Да. Такива сме.
Изчезвай оттук. Събирам багаж.
Ще се включваш в култ?
Отивам на почивка
за първи път от 10 години.
Работя по 60 часа седмично, откакто съм тук,
заслужавам къмпинг със семейството далеч в гората,
където няма обхват.
Керън... Мога ли така да те наричам?
Предвид последните събития?
Няма да си сменям името.
Помагам на приятеля ми да се ожени,
преди да му се пръкне бебето,
което ще съкруши майка му.
По странен начин, аз съм героят тук
като Фил Колинс в "Бъстър."
Чакат те в съдебната зала.
О, не. Закъснявам.
Моля, звънни на мъжа ми
и му кажи, че ще се забавя малко,
но ще успея за 6:00 ...и нещо
Добре. - Трики-Вики.
Стига. - Ел Ел Кул Кей.
Няма да стане. - Шеф Гадна Таканда.
Шон, казвам ти "не".
Ако този тип е пълен откачалник?
А ние го приемем сред нас?
Хайде, Шефке. Познавам те м-н-о-г-о добре.
Виждам, че и ти имаш съмнения.
Казвам ти "не".
И си оставям кабинета... отворен.
Прави каквото искаш.
И гледай да не те хванат, че ще те съдя.
НЯМА СЪВПАДЕНИЯ
Какво искаш, Шон?
Хей, приятелче, мислех си за теб.
Правя резервация за довечера.
Как се пише фамилията на Селене?
Гилмор като "Момичетата Гилмор." - И аз така си помислих.
Мисля да резервирам от нейно име,
ако идете преди нас.
Ще го кажеш ли буква по буква?
Гилмор. Г-И-Л- М-О-Р.
Случайно тя да е 86-годишен мъж
от Гуинет, Джорджия? - Държиш се странно.
Честно, не се държа странно. Сигурен ли си, че тя е човешко същество?
Нямам време за това. - Добре. Хубаво. Ще говорим довечера.
Преди да затвориш, колко точно държиш
вечерята да не е странна или неловка?
Коя си ти, Селене Гилмор?
ОСМО ЧУВСТВО 3 ТОВА Е ГАС
Превод: Тифани
И... няма го тук.
Почакай.
Уди, трябваше да си тук вече. - Не бъди себе си, Керън.
Да си чула за "модерно закъснял"?
Ти си ответникът. - Класата е вечна.
Дори ако щатът те съди НЕПРАВОМЕРНО.
Домъкни се тук веднага.
Има още време, служебният ти адвокат го няма.
Разбира се, че го няма, защото това съм аз.
Сам ще се представлявам.
Чакай. Какво?
Не. - Чуй ме.
Така ще прибера парите, заделени за служебния адвокат,
ще протакам делото 6 месеца, ще понатрупам малко пари,
и ще пледирам невменяемост.
Издействах 90 минути за изслушването.
И не може да си решиш, че си адвокат.
Шефке, не съм вчерашен. Взех изпита.
Дали съдията ще носи това?
Не ща да се спунджи, че сме еднакви.
Изпратих всичко на асистентката. Всичко е точно, ще видиш.
Готови са. Тръгвай веднага.
Ще отлагам, ясно? И си обмисли изявлението.
Само факти.
Не си се представял за лекар.
Работил си под прикритие за началник Ласитър,
който е бил под неизбежна опасност от хората,
в рехабилитационния център.
Нито дума за операцията, която си опитал да правиш.
Беше амбулаторна манипулация и взех по-малко от застрахователите.
Добре, Уди. Някой ми звъни.
Да си тук до 10 минути, иначе си без свидетел.
Поне час. Точно си обръснах мишниците.
Трябва да сложа лосион...
Здравей, скъпи.
Да. Прав беше.
Няма да се откача оттук днес.
Сложи всичко в хладилната чанта
и ще тръгнем утре рано.
Да.
Добре.
Или тръгнете двамата, аз ще дойда утре.
Говориш за Куул енд дъ Генг?
Да. Не мога да изпиша Куул ен дъ Генг
по кошарката, без да включа всички членове на бандата!
Само казвам, че някои ще делят една решетка.
Не и не. - Щом не става така,
защо не направиш някои по-ситни?
Добра идея, Джулиет. - Няма да стане.
Играли ли сте някога на: "Кой е номерът на социалната ми осигуровка"?
Много е забавна. Селене, защо не почнеш ти?
Не му обръщай внимание. - За бога, Шон...
Просто предлагам забавна игра. Правиш обратното на това, което те моля.
Имам нова информация. Шефката клони към нас.
Въвлякъл си Керън? Как? - Не мога да ти кажа.
И ще си смени името.
Няма да си сменя името.
Особено тежко е за дъщеря й, Рийба.
Дъщеря й се казва Айрис. - Беше тест. Мина го.
Шон.
Дай да видя.
Тази вечер се решават кръстниците.
Стегни се. - Ох!
Създаде "ох" ситуация.
Отивам до стаята за момченцата.
Не се връщай докато не пораснеш.
Никога няма да порасна.
Докторе.
Добре.
Какво правиш, по дяволите?
Знам, че изглежда зле.
Откраднал си чантата на годеницата ми.
Имаш право да си ядосан.
Но има и добри страни.
Първо. Създадох си собствена криминалистика,
и май е работеща.
Второ. Селене не съществува.
Тя какво? - Заради теб. Заради теб!
Съвсем безкористно порових из полицейските данни.
Не.
Не го прави пак.
Всяка жена, с която излизам, е престъпник.
Направи го с Челси, Емануел,
Руби, жената със статуята.
Добре, но само в тоя списък
съм бил прав повече от 50%.
Чакай. Коя е Руби?
Зарежи тая работа или си поеми последствията.
Това забулена заплаха ли е? - Напълно разсъблечена.
Прекрачи границата.
Добре, покажи ми границата.
Няма черта.
Напълно си откачил! Спри! - Ти спри.
Дали господата биха желали бутилка хубаво вино? - О, да.
Гас се старае да бъде изтънчен.
Какво имате с Гренаш?
Гренаш? Зависи колко
изискани са господата?
Пусни я.
Трябва ми чантата, Гас. За твое добро.
Чакай. Чакай.
Не. Не. Не.
Само да видя нещо и после ще ти я върна.
Идвам да ти кажа "Лека нощ".
Лека нощ.
Не мърдай. - Не.
Джес.
Искате ли да чуете специалитетите?
Обичаме специалитети. - Да, разбира се.
Имаме био водорасли,
по домашна рецепта, в чугунено гърне,
напоени с морска гъба.
Дайте друго.
Имаме също Куатро куесос дос фритос, попарени с глутен.
Върху канапе от топъл пясък.
Не горещ, само топъл.
Щипе ли? - Как мислиш?
Извинявай, че те напръсках.
Но си помисли дали е възможно
да офейка с бебето....
Предлагаме също и грамбъл с кисело зеле
с пържен сос от Солт Лейк Сити
точно за хора, които обичат да топят неща.
Влизай вътре.
Това е воднист сос,
сервиран в плоска чиния.
Няма да посмееш. - Да.
Да. - Да не си посмял.
Не се ли позабавиха?
Съвсем нормално.
Знаете ги сегашните мъже.
Много дълго се кипрят.
Нашите мъже не се кипрят.
Ти си чудовище. Абсолютен звяр.
Извинявай за червилото. Но само за него,
защото никога не чуваш, Шон. Никога.
Знам, че го правиш от страх да не ме загубиш.
Прочетох на един стикер на кола, че
да се отгледа дете е нужно цяло село.
Ти си моето село, Шон.
Благодаря ти.
Не откривам мъжа й, защото я няма в базата данни на полицията,
в никоя база данни, всъщност. Съжалявам, но тя не съществува.
Съществува, Шон. Аз ще се женя за нея, а тя носи моето бебе.
Затова ти трябва да си по-притеснен от мен.
Пич, нека я питаме. Тя няма да разбере за това тук.
Само аз мога да я питам.
Гас и Селене имат сестри преди мен на опашката.
Чакай.
Селене има ли сестра? Познаваш ли я?
Да. Уитни. Ходих у тях веднъж.
Гас, ето. Хайде да отскочим до тях.
Само едно въпросче. То ще ни заведе до
мъжа й, което ще ни заведе до сватбата ти.
Хайде де. Ще сме "Стелт" чакали.
Освен ако не ти запецва чакалският бутон.
Какво каза?
Казах: "Ако не ти запецва чакалският бутон, Джак".
Никога не ми запецва чакалският бутон, Джак.
Само аз тагвам с Джак.
Добре. Ще си направя чакалски ъпгрейд,
щото остаря с една минута.
Хубаво. - Хубаво.
Хайде... просто...
Мислеше за това, но
няма да си сменя името.
Харесва ми Джанет.
Джанет Вик?
Почваме ли предястията?
Можем да си поделим едно.
Какво е това?
Мостри за поканите.
Имам чувството, че
не се раздаваш в това разследване.
Не е разследване, а формалност.
Уитни ще изчисти тъпнята около идентичността й
за две минути. Сега тихо.
Имам по-належащ проблем.
Трябва да ангажирам музиката.
Звъниш на Кърт Смит?
Няма да свири на сватбата ти.
Внимание: Обажда се Гастър.
Не съм решил още, Гастър.
Напротив.
Искаш да присъстваш на
най-специалния ден в младия ми живот.
Вече си на средна възраст, а
и не се обиждай, но
се държиш като Годзило-женец.
Снощи имам 11 прозвънявания
и опит да ми хакнеш входната камера.
Искам само да ми обещаеш.
Има малък проблем с
развода на жена ми, но после
действаме светкавично. Не мога да чакам повече.
Виж, не трябва да издавам,
но има потенциален конфликт.
В одобрения списък съм за
реформираната от Андрю Риджли група Wam.
Какво? Риджли събира Wham!
Има ли право... законно?
Разбира се. За бога, той е съавтор
на "Клуб Тропикана"
Работата намирисва, Кърт.
Не. Махат "H"- то и удивителната
от "Wham!"
Съвсем друго име.
Усеща се различно. Няма пунктуация.
Кърт, тая работа няма да стане.
A сватбата ти е гарантирана.
Да говорим делово.
Научи ли вече "Песента на прашката"?
Не ми обърквай работата.
Трябва да съм готов за офертата.
Кърт, трябваш ми.
Ще размислиш ли, ако кача с 35 долара?
Всъщност, да.
Напоследък все залагам на Манчестър Юнайтед.
Разбрахме се. Ще ти пратя инфо за репетицията
на мига, в който разводът е решен.
Бърз въпрос: Можеш ли да правиш снимки?
Ало?
Здравейте, любезни. Аз съм Шон Спенсър.
Това е партньорът ми, Говорещия-от-храста.
Не се казвам Говорещия-от-храста.
Казвам се Бъртън Гастър,
а това е партньорът ми, Потенциален Спам.
Звъня повторно. - Идваме от
Сан Франциско да изясним
един въпрос относно...
Ето я и нея.
Хей, скъпа...
Извинявам се.
Имаме няколко бързи въпроса.
Тръгвайте си, не ви познавам.
Това някаква шега ли е?
Това съм аз, Гас. Идвах тук през април.
Счупих лампа и без да искам изядох всички ядки.
Каза, че не ви познава.
Чупете се оттук.
Аз съм годеникът на Селене.
Коя е Селене?
Става ми горещо.
Ще повикаш ли Уитни, ако обичаш?
Коя, по дяволите, е Уитни? - Гас.
Как коя е Уитни? Сестра на годеницата ми.
И не ми харесват думите ви,
дето ми нахлуват в главата.
Най-малкият ти проблем.
Гас. - Какво?
Тя се изнизва. - Какво по...
Какво става?
Що се преструва, че не ме познава?
Голяма питанка.
Но имам теория. Мисля, че в тая къща
държат насила бейзболиста Ке'Браян.
Кой е Ке'Браян? - Мъжът, Гас.
Тоя дето отвори вратата. - Хайде бе.
Пичът има заразна болест.
Какво? Не.
Видя колко му ходи ризата с тиквен цвят.
Името му почва с голямо "K," малко "e,"и апостроф.
Нещо уникално... или Глен.
Пич, тая няма да вземе завоя.
Прав си.
Мамка му! - По дяволите!
Ако накуцва,
значи е добре.
По дяволите. Отиде целият ден.
Добре ли си?
Обърнах колата, как съм според вас?
Но джумбалдакът бе епичен!
Оставете ме на мира!
Само ще те питаме нещо.
Колкото по-малко знаете, по-добре.
Селене носи бебето ми!
По дяволите.
Да. Добре... виж...
Плаща ми да казвам, че съм й сестра.
И Селене е само едно от имената й,
и не си първият, когото води тук.
Плаща ми по 600 долара всеки път,
когато й трябва някой
да потвърди фалшивата й самоличност.
Значи си актриса. - Такава съм.
Гледал ли съм те някъде?
Имаш ли Пийкок?
Това какво е? - Стрийминг услуга.
Стрийминг.
Има ли такова нещо?
Няма. Измисля си го.
Друго?
Гледали ли сте Ю Ес Ей Нетуърк?
Не и след 2014.
Не и след "Костюмари".
Тя каза, че ако някой разбере
за нашата уговорка, ме грози голяма опасност.
Жената не е тази, за която я мислите.
Тя Принс ли е? - Не е Принс, Шон.
Къде тръгна? Виждаме те.
Тоя план е странен.
Нека те откараме?
Моля ви, оставете ме.
Страх ме е. А и не мога да помогна.
Само още един въпрос.
Споменавала ли е Санта Моника?
Там...
се запознахме.
Ще попълниш ли 3 числа и 5 букви
в един адрес, ако обичаш?
Ще се обадите ли на гаджето ми?
Разбира се. Как се казва?
Глен.
Здрасти. - Здрасти.
Имаш ли минутка? По личен въпрос.
Да, имам.
Искаш ли да... да ме питаш нещо?
Да. Работата е...
Всъщност по-добре да седна.
Добре. И така...
Не, ще стана.
Добре.
Гас не е отишъл на срещата с гълтача на огън.
И такива ли има? - Явно.
Но той никога не пропуска
нищо свързано със сватбата.
Не мога да се свържа с него. Виждала ли си го?
Имам дежа ву в момента.
Сигурно е с Шон.
И аз така си помислих.
Но после намерих това.
Ровили са ти в чантата?
Ако правят това, което си мисля,
са в огромна опасност.
А по-лошото е, че е по моя вина.
Трябва ни подкрепление.
Дали Меган Маркъл покани всички
"Костюмари" на сватбата?
Не всички.
Изключи си телефона, Шон. - Какво?
Със Селене имаме "Намери ми местонахождението"
на телефоните... Ако ще го правим...
включваме на режим "стелт".
С Джул си вярваме безусловно.
Няма да наруша тази клетва.
Но пък не мога да я излъжа, че е изключен.
Здравейте г-жо. Казвам се Шон Спенсър.
Това е партньорът ми, Бъртън Гастър- Родригес.
Родригес? - Докарваш го.
Искаме да питаме за тази жена.
О, не.
Ако не я видя никога, пак ще е твърде скоро.
Тя и оня чаровен сладкодумец
мъжът й изчезнаха.
Посред нощ. Оставиха си всичкия багаж.
Без предизвестие, ей тъй.
Ясно. И кога беше това?
Преди 2 години.
Я пак! Колко чаровен точно?
По скалата от теб до Даниел Калуя
той е... Хари Белафонте.
Мама му стара. - Стой на фокус.
Цяла тумба тъмни субекти
вече бяха тук, тъй че сте закъснели.
Ченгета ли сте? - Аз съм годеникът й.
И имам няколко въпроса.
Първо, как се казва?
Не знаеш името на годеницата си?
Не и истинското.
Да не е Принс? - Не му обръщайте внимание.
Не е Принс, нали?
Не искам да имам нищо общо.
Тия двамата бяха като магнити за беля.
А сега чупката да не повикам истински ченгета.
Добре.
Не можем да се откажем? Какво правиш?
Почвам да се притеснявам.
Искам логично обяснение.
Спри да се шашкаш като
шаран в борова гора.
Ще има оглед на апартамента
от наемател след 45 минути.
И? - И...
отсреща им втора употреба и
магазин за Хелоуин.
Среща тук след 20 минути
дегизиран достойно за идеята.
Това е състезание.
Мисля, че е някъде тук.
Добре ли си? Как са ти краката?
Искаш ли енергийно барче?
Кокалчетата ми горят
и левият ми пръст умира,
но нещата са по-сериозни.
Да. И за двете ни.
Исках да ти кажа
благодаря.
Благодаря, че ми вярваш,
макар да не знаеш и половината
и че не ме съдиш.
Но най-вече,
че си ми приятелка.
И сега си лепната за мен.
Знаеш какво означава това, нали?
Да.
Искам да кажа... Да.
Надявам се да...
Керън?
О'Хара?
Кажете ми, че няма зомби-апокалипсис.
Точно така.
Уили Тайлър, най-великият ветрилоквист.
И Лестър.
Приемам поражението ти.
Аз те бия. - Уили Тайлър е на 80.
Няма никакво значение.
Ние сме в Холивуд.
Ако хората ме вземат за Уили,
значи съм Уили.
Ние сме в Санта Моника. Лестър е сносен.
Докарваш най-много Ламонт в "Санфорд и син".
Казва го тоя дето носи женска перука
и фалшива брада.
Майтапиш ли се? Я ме виж...
Като две капки вода съм с Роб Зомби.
Моля те... въобще не мязаш...
Боже...
Знаеше ли, че изглеждаш като него?
Не знаех.
Не и докато не сложих перуката и сложих токата отстрани.
Шантаво е, нали?
Свръх-шантаво. - Да.
Вече част от моята реалност.
Ще вървим ли на забавен каданс?
Шон, без тъпи въпроси.
Стана бързо. - Да.
Не знаех, че сме толкова близо.
Но можем да завършим силно. - Да го направим.
Идваме за огледа, кукло.
Не е кукла. Ти си кукла.
Не аз съм с ръка в дупето на куклата.
Що за приказки. Може да има деца наоколо.
Кои деца?
Мразя Лос Анжелис.
Брин, покажи на тия идиоти апартамент 336.
Присмял се хърбел на щърбел.
Видях как си мърдаш устните.
И аз видях да си мърдаш устните.
И две.
Не, не можеш.
Какво?
Гледа ни.
Дръж се естествено.
Извинете... Здравейте.
Знам, че ви зяпам, но трябва да попитам.
Вие той ли сте наистина?
Не си прави майтап с това.
Аз съм ваш голям фен, г-н Зомби.
Знам, че, "31" не беше за всеки,
но на мен ми хареса.
Благодаря.
Допринесохте много за ужаса във филма.
Да уточним, вие ме разпознахте, нали?
Него не. - Съжалявам.
Не познавам приятеля ви
и неговата кукла Къци, но изглежда приятен.
Къци? Къци?
Кога въобще Къци е слагал каскет?
Поне веднъж. Кажи ми.
Виждам, че ви обидих.
Извинявам се.
Все още се уча как да общувам.
Отгледана съм в ашрам.
Майка ми беше дърво.
Носи дънки, тиранти и понякога яде сладолед.
Много е просто... - Извинете ни за момент.
Искам да се събереш.
Познавам Къци, Шон. - Знам.
Но тя ни симпатизира.
Мисли за крайната цел.
Може да ни каже нещо полезно.
Спокоен съм. - Добре.
Сега ще ме наричаш Роб или Уайти Зи.
И заради нея
накарай куклата да каже: "Аз ли го направих"?
Няма да унижавам куклата.
Няма. - Чудесно. Виновен.
Брин...
Не мога да кажа защо трябва да огледаме мястото.
Подписал съм споразумение за поверителност
с моята компания и Мег Фостър.
Мога само да кажа, че трябва да огледаме всичко.
Разбирам. Напълно. Това е яко.
Това не е ....
по принцип... не е разрешено.
Съжалявам. - Няма проблем. Хареса ми.
Ще бъда честен с теб.
Не съм Роб Зомби.
Откъде разбра, че това е там?
Защото, Брин, аз съм медиум.
И както се убеди сама,
съм майстор на дегизировката.
Търсим двама, които са живели тук преди 2 години.
Това в кутията може би е тяхно.
Всичко, което си спомниш,
може да спаси живот.
Добре.
Помня, че бяха много сладка двойка.
Без анализи, моля.
Тя беше с къса коса.
Все тая. Няма значение. Но той! Боже.
Красив отвън и отвътре.
Макар че имах усещането, че той не....
Не я обичаше?
Всъщност не живееше тук.
Изчезваше с дни някъде,
а после пак се появяваше.
С-Ъ-М-Н-И-Т-Е-Л-Н-О.
Гас! - Какво?
Спри вече.
И вземи го отвори.
И една нощ след шумно боричкане...
Просто изчезнаха вдън земя.
Като Нефтохимик.
Нефтохимик Бургас.
Няма да стане.
Ще трябва да използваме...
Имай вяра. Имай вяра.
Ето на.
Впечатляващо.
Радвам се да помогна.
Добре. Съжалявам.
Той си говори нормално
като си мърда устните.
Благодарим ти за помощта.
Взимаме кутията.
Но...
Получавам съобщение от майка ти.
Наистина ли?
Иска да й полееш корените...
в Деня на залесяването.
Предай й, че ще го сторя.
Ще кажа само, че тези фалшификати са перфектни.
Не са от някой случаен измамник.
Професионална работа.
Супер.
Гастър, стига.
Сигурно има логично обяснение.
А пистолетът с изтритите серийни номера?
Може да е подарък. Или да го е намерила в коша.
А може твоята избраница да е разорена, продължавай напред.
Дали Селене е шпионин или сериен убиец, няма значение.
Трябва ни полицейска помощ.
Ласи хич не е доволен. - И на мен не ми говори.
Не иска вземане-даване с никой Спенсър.
Настоявай да му помогнеш. Ще ти дам моята слушалка.
Боже мой! Гас, ела тук.
Шон. Чака дете. Чакаш дете,
на тия години? - Шон, спри.
Няма да деля наследство с туй дяволско изчадие.
От мое и на потенциално арестуваната ми жена
приеми нашите поздравления.
Спрете! Не чакам дете.
Кошарата е за теб, Шон.
Много мило, татко,
но вече спя в голямо легло.
Гастър ми каза, че с Джулиет чакате дете.
Какво?
Бях надрусан с
шоколадови вафли.
Не казах ли, че става дума за мен?
Не.
Но се досетих
след като Шон не каза нищо.
Имате сериозен проблем с комуникацията.
Казва някой дето си изключва телефона,
да не го следи жена му.
След като го преглътнах,
реших да довърша започнатото.
Двамата глупаци гледате един от друг,
и реших, че е въпрос на време
с Джулиет да пръкнете едно ваше.
Татко,
с Джулиет решихме да нямаме деца.
Май ще трябва пак да помислите.
Обсъдихме го.
И двамата сме щастливи. Хубаво ни е така.
Шон, това е сериозен въпрос.
Не само за мен.
Но най-вече за мен.
Добре, но сега не ми е до това,
защото днес става дума за Гас
и бъдещата му булка, която води двойствен живот
и има нещо общо с пистолета.
По следите сме на мъжа й.
Тя е омъжена?
Моля те да слушаш внимателно.
Гас губи надежда и не издържа повече.
Повечето е вярно.
Трябва да тръгнем по следите на фалшивите карти.
Не се налага. - Защо?
Защото едната е истинска.
Ти я вземи. - Искам ти да я вземеш.
Става дума за теб. Това е твоята игра.
Задънена улица. Удар в греда.
Коя е истинската?
Ужасно е да се срещнем тук.
Но разбрахме, че ти последна
си видяла Шон, а него го няма
и трябва да знаем какво ти е казал.
Извинявай, че ти проваляме семейната почивка.
Както виждате, няма семейна почивка.
Ще я направим някой друг път.
Къде са всички?
Изпуснах ги. Прибрали са се в къщи.
Дойдох тук рано сутринта
и разбрах, че не искат още една ваканция без мен.
И са те оставили сама?
Не.
Аз ги оставях сами...
стотици пъти.
Работех до последно.
Разочаровах ги.
Айрис беше отвлечена
и замъкната в Алкатраз.
Ти я спаси, Керън.
Това въобще не трябваше да се случва.
Това е часът на истината,
така че вижте последствията.
Хубавичко се огледайте.
Искаш ли прегръдка?
Сега точно
имам нужда от работа.
Но разбрах, че Шон се тревожи
че ти, Селене, не си напълно откровена
с Гас за това коя си всъщност.
Той е прав.
Кажи ни коя си.
До последната гадна подробност.
Може ли първо да ядем?
Това е Дрогба
така че спри да зяпаш шофьорската книжка.
Тоя пич носи перука.
Не носи перука. - Не познаваш черните, Шон.
Супер. Пореден фалшив адрес.
Освен ако не живее във водна кула,
което го прави един от Аниманиаците.
Той е тук, Шон. Знам го.
В това градче има само 2 692 души.
Ще почукаме на всяка врата, ако трябва.
Не бъди негативен, Шон.
Ние сме детективи. Дай да си детективстваме.
Оценявам усилията ти, Гас. Наистина.
Но с тези две "не"-та все едно
слагаш на каскета шапка.
Не ми пука, Шон. Става дума за Селене.
Не ми пука дали е вярно.
Не ми пука дали я търси полицията.
Не ми пука дори ако детето не е мое. Обичам я.
Другото няма значение, ясно?
Да те питам нещо.
Е, пука ми, ако бебето не е мое.
Защо изоставена водна кула има пощенска кутия?
И защо вътре има поща?
Добра новина, човече.
Има телескоп насочен към пътя
и поне 5 охранителни камери,
които гледат нас.
Ако има вътре някой? Какво правиш?
Разбивам ключалката.
Защо го правиш така?
Правя се незабележим.
Изглежда точно обратното.
Какво ще си помислят жителите?
Жителите да го духат.
Дръж това далеч от мен.
Не казвам нищо, Шон.
Знаех си.
Този е страховит преследвач.
Тук е като в "Да спиш с врага".
Провери му хавлиите.
Пробвай пак, Гас.
Тук е като в "Сикарио".
Не ми помагаш, Шон.
След "Човека-вълк" спрях да харесвам Бенисио.
Така. Кой е рижавият?
Има го на всички снимки.
Поглед напред!
Имате работа с отчаян мъж
и сърбящи пръсти върху спусък.
Не мърдайте.
Продължила е напред.
Всеки така би направил.
Може да се обърнете.
Не са истински пистолети.
Ама не са и фалшиви.
Кои сте вие?
Казвам се Шон Спенсър.
Това е партньорът ми, Черният Джак Арнолд.
Ще го преглътна,
но се казвам Бъртън Гастър.
А Селене Гилмор или както там се казва
е моя годеница и носи моето дете.
И съм тук да я откача от кунг-фу хватката ти, смотаняко.
Кунг-фу хватка? - Да.
Да ти изглежда, че аз командвам парада тук?
Дори нямам канализация.
Не се лъжи по водната кула.
Тогава защо си тук?
И този там ли дебнеш?
Заради това чудовище
се разделихме с моята Писана.
Не ти е Писана. - Да.
Тя ми е жена.
Гас. Гас.
Остави го да разкаже.
Затова бихме пътя до "Куякас."
Кая... Каю... Всякак съм го чувал.
Въобще не съм го чувал. Къде сме?
Няма значение.
Това е Роналд Коу... извинете.
Шеф на еко микро-пивоварна
Пасифик Маунтин Бру Уъркс,
герой за екологията, но за нас е само
трафикант на оръжие и дрога.
Искате ли цялата история?
Създаден съм за цели истории.
Той нарича себе си...
Чакай. Не е ли странно да стоя до теб?
Все едно заедно разказваме?
Не знам какво ти...
Ще застана ей-там.
Ето. Застанах до другарчето си.
Продължавай, моля.
Той се нарича...
Бика.
Но никой не вярва,
че той върти дрога и оръжие.
Шеф-престъпник. Ясно?
Говорим за някой като Виктор Мейтланд.
Говориш за гадняра от "Ченгето от Бевърли Хилс"?
Сива коса, тъмна кожа, Козирог.
Нищо подобно.
Мейтланд има галерия и живее в града.
Да, но продава дрога.
Допълнително. - Добре.
Трябва ли да е герой от филм?
Ако искаш да те разберем, да.
Много би помогнало. - Добре тогава.
Виктор Мейтланд.
Бях следовател в частна охранителна фирма.
Работех за застрахователна компания.
Изпратиха ме за снимки по иск за щета.
И попадам на този сладкодумен,
мускулест пичага Алън Декър.
Наблюдаваше същата сграда.
Тя направи снимки, аз направих снимки.
Събрахме ги заедно.
Работехме близо един до друг.
Под голяма опасност.
Започват да прехвърчат искри.
История откакто свят светува.
Не можехме да отричаме повече този плам.
Прескочи тая част. Отврат.
Беше секси и вълнуващо.
Като кръстоносци на правдата.
И така, следим един бус,
а мутрата ще прави доставка.
Сериозно престъпление.
Но нещо се обърква. Настава стрелба.
Един от бандюгите оставя пистолет.
Това беше. Като димящо дуло.
Но никой не повярва, че този пич е лошият.
Ченгетата искаха да разберат само
как сме намерили пистолет с изтрити номера.
Разбрахме, че трябва да го направим сами.
Бяхме опиянени от идеята.
И същата нощ й предложих.
Ковеш желязото, докато е горещо.
Бях хваната в момента и казах "да".
Братовчед му е ръкоположен и ни откара до Бейкърсфийлд.
Все още не съм й дал пръстен, сватбено пътешествие.
Мислехме, че има време.
Но колкото и да внимавахме,
неговите бабаити ни откриваха.
И тогава решихме, че
да останем живи, трябва да се разделим.
Най-трудното ми решение.
Скъса с мен с лепяща бележка.
Не.
Както Бъргър с Кари?
"Съжалявам." - "Не мога"
"Не ме мрази". - Да.
Повече нямаше какво да губя
и се върнах да довърша започнатото.
И ето ни тук.
Хубава картинка нарисува,
но пропусна нещо.
Питай. - Истинското й име.
Принс ли е?
Най-добре сама да ти каже.
Не. Ти ще ми кажеш. Веднага!
Наврян си в мен.
Кажи ми,
да не стане странно.
Няма да е странно, Гас.
Странно е.
Време е за една кратка,
но смислена разходка.
Добре.
Ще се върнем.
Дори не знам дали е още жив.
Разбрах, че всичко е плод
на емоциите на момента
и трябваше да продължа напред.
И го направих.
Срещнах Гас.
Не искам да го загубя.
Трябва да го спрем,
преди да разбере в какво се е забъркал.
Добре. Чудесно. Ще се преоблека.
Селене, ти гасиш огъня.
О'Хара ти караш.
Тези двамката няма да се спасят сами.
Здрасти. - По дяволите, Хенри.
Нарочно не ти вдигам.
Знам.
Но няма да ми играеш "Гран Торино".
Само гледай.
Нов грил, а?
С инфрачервени реотани.
Мама му стара.
Пуснаха заподозрения.
На свобода е, изцяло по моя вина.
Няма да е задълго.
Заедно ще разнищим случая.
Приличах на идиот.
На всеки му се случва понякога.
Макнаб поиска мотив.
А аз си поръчах бурито.
Това е добро. - Не е смешно.
Хайде, човече.
Шон работи по нещо много важно.
Не ме интересува.
Намерил е този пистолет,
но серийният номер е изтрит.
Знам, че си майстор по
възстановяване на такива работи.
Тъй ли?
Май не съм чак толкова добър.
А аз май ще го оставя тук.
Здрасти г-н Спенсър.
Здравей, Лили.
Каква изненада.
Не се притеснявай, скъпа. Той точно си тръгваше.
Споко, тате. Донесох с изтекъл срок.
Лили, какво ти казах ... Чакай, звъни ми телефонът.
Нямаш телефон.
Млъквай.
Понякога си мисля, че детето има повече интуиция от мен.
Добре дошъл в клуба.
Смотаняци.
Допускам, че не е за мен.
Не.
На твое място не бих го клатил.
Не си на моето.
Опитвам се да оправя нещата
за нероденото ми дете.
Аз съм свестен тип
и ти изглеждаш такъв.
Това ще е трудно.
Да я видиш така.
А ти си само едно голямо чело.
Това трябваше да е моят живот.
Но разбрах, че нямам живот.
Само се крия и чакам.
Предлагам ти сделка.
Слушам. - Близо съм.
Помогни ми да свърша с това
и ще я пусна.
Завинаги.
Помогни ми да си върна живота,
и ще си тръгна от нейния.
Ще подпишеш документите по развода?
Ще ги подпиша. - Вътре сме.
Не си чул плана още.
Планът е да се оженя за нея
преди да й изтекат водите.
Имаме сделка.
Да си поделим едно кексче?
Не участвам без сигурен план.
И откога? - И второ
всичко, което не е цял кекс
е неприемливо и за двамата.
Три четвърти. - За теб или за нас?
За вас.
Как се смята това?
Получаваме 3/8 всеки.
Това са почти два цели кекса.
Приемаме.
Въпрос на семантика.
Не е семантика, Шон.
Добре, Джонсън Забавлявай се, приятелче.
Ти си маняк.
Мама се обажда!
Как я кара Марлоу?
Сигурно не й е лесно.
Жена ми има толкова вяра в мен,
че тегли кредит и записа колеж.
Не го мислиш наистина.
Вечерно училище? Хайде де.
Не е шега работа.
Мама пътува насам,
и ти напомня да си изпиеш лекарството.
Не съм на 11.
И аз не съм. - Ти си на 11.
И ще донесе вечеря от Хепи.
Обожавам това място.
Любимото на тати. Остани с нас.
Добре.
Но само ще гледаш.
Какво правиш? - Имаш смс от мама,
а очилата ти за четене са вътре.
Откъде ми знаеш пинкода?
Защо да не ти знам пинкода?
Туше.
"Любими мой."
Гадост.
"Не мога да се стърпя. Взех билети
за Веселин Маринов за 27-ми"
с три удивителни накрая.
"Обичам те. Прибирам се скоро."
Добре ли си, Карлтън?
Ти си първият, който плаче
на Веселин Маринов.
Кърпичка. Нося.
Момичетата ми са виждали най-лошото в мен
и не са мигвали. Нито веднъж.
Такъв глупак съм.
Хайде де. Не си глупак.
Отнеха мечтите ти за една нощ.
Но виж какво ще ти кажа.
Ти си повече от едно ченге.
Дали?
Виж,
може да ти изглежда нечестно,
може да нямаш всичко, което искаш,
но имаш всичко, от което имаш нужда.
Нали не искаш да прекараш следващите 20 години
седейки на верандата
опитвайки да наваксаш изгубеното време.
Не съм готов да го забравя.
Марлоу ще си дойде до 20 минути.
Покажи ми пистолета.
Да. Супер.
Добре, виж.
С какво може да се изкарат числата?
Киселинно съединение.
Къде да намеря такова по това време?
В гаража под "К" - киселини.
Сериозно ли?
Това е моето момиче.
Здрасти, тате. - Да, Зайо-Байо?
Тоя с арбалета ли е Веселин Маринов?
Той е, скъпа.
А това трябва да съм аз.
Да, това трябва да си ти.
Сега прилича на Антъни Лапаля.
Свършва ми маркера. - Чудесно. Ще свърши работа.
Добре!
Имам план.
Вече го разбрахме.
Изучавах всеки вход и изход
на това място от месеци.
Знаем. Впечатляващо.
Но преди йероглифите и струнната теория,
или каквото си сложил на дъската
Искаме да чуеш плана ни.
Бързичко.
Изкопаваме тунел под пивоварната,
който влиза вътре.
Ти се качваш на силозите с ечемик
и чакаш до термалния изход.
Няма термален изход.
Гас се протяга и те издърпва.
Къде съм аз ли? Стоя на фланга,
Сам-самичък, без дубльор!
Схватка с мъж, въоръжен с гаечен ключ,
и ни гонят с мотори.
Грабваме доказателството.
И бягаме през дупка в стената
После аз намирам къща от прозорци.
Какво? - Къща от прозорци.
Какво? - Къща...
от прозорци.
И разбирам, че не съм този, който изглеждам
но прическата ми остава същата.
Накрая идваме тук
и почвам да се блъскам в стената.
После спирам по неведоми причини.
И Гас плаче. - Ти плачеш.
Това в общи линии e
сюжетът на клипа "Вземи мен".
Той ги разбира тия работи.
Това е невъзможно.
Щеше ли да го схванеш без рисунките?
Не съм поглеждал. - Добре.
А какъв е твоят тъп план?
Вие ще отвличате вниманието.
Не. Тъпня.
Ти купон ли търсиш?
Имаш право. Продължавай.
Благодаря.
Днес е неделя. Не варят бира в неделя.
Само няколко души и... доставка на празни кегове.
Ние ли ще доставяме кеговете? - Проблем ли е?
Тамън сключих сделка с доставчика.
Голям пазарлък беше.
Добре, ясно. А ти какво ще правиш?
Чуйте ме. Чуйте ме.
Вие ще изключите вторичното захранване
и ще деактивирате алармата.
Като маслинова клонка.
Трохите от масата. - Да го изслушаме.
Добре. Аз ще отида до секретната стая.
Аз съм
по разбиването на сейфове, ясно?
Няма сейф.
Това е офис с бронирани прозорци.
Като паник-стая.
Хич не го правиш скучно.
Стаята се заключва с часовников механизъм.
Ако се активира, оставате вътре 2 часа
и сте мъртви.
Не щем такова изпълнение. - Не, не щем.
Явно не сме пичовете за стаята.
Но... се разбираме твърдо, че
който и от нас разказва историята, има право да каже,
че ние сме били в стаята,
а ти си обикалял с кеговете наоколо.
Добре. Чудесно.
Трябва ми малко повече време с изключена система,
да взема счетоводната книга на Бика и да си тръгна с пулс.
Знам всяко нещо къде се намира.
Освен термичния изпускател.
Готови ли сте да вземете буса?
Тук правим нашия ... ход.
Ще каже "да", щото няма кой друг.
Казвам ти.
Да има голям кренвирш отгоре.
Не. - Мамка му.
Добре, участваме. Тъй-тъй сме тук.
Добре. Ръцете в средата.
Мортен Харкет, певец на ха-ха. На три!
Едно. - Аз ...
Две. Три.
Мортен Харкет, певец на ха-ха!
Да! - Видя ли?
Хубаво е да се обвържеш, нали?
И после медиумът сякаш видя
че на тавана има кутия.
После вентрилоквистът, който говореше нормално,
използва куклата като шперц,
а после медиумът каза, че трябва да полея майка си.
Тая история е абсурдна.
И точно в техен стил.
Казаха ли накъде тръгват?
Показах им пътя за закусвалнята.
Хенри? - Здравей, Джулиет.
Реших, че е добре да знаеш,
мъжът ти и партньорът му
са на лов за съпруга на Селене
и някъде по пътя успяха да
се наврат между шамарите на трафикант на оръжие
Трафикант на оръжие. Знаем. - Да.
Ласитър проследи пистолета от кутията до
картел в Картагена.
Чакай... Откъде взехте пистолета?
Беше в кутия с няколко фалшиви лични карти
и една истинска от град Кайюкос.
Къде е Кайюкос?
Знам къде са.
Отишъл е в първото ни скривалище.
Знам какво правят.
А свекърът ти има първото доказателство,
което да извади Бика от играта.
Колко бързо можем да караме?
Колкото си искаме.
Показва ти се кутийката.
Подранили сте. Имате ли поръчка?
Ким Бейсингър има ли Оскар?
Сериозно, знаеш ли?
Щото май има нещо такова.
Не сте редовните.
Не сме. Набито око.
На Джереми гей-чичето се вкиснал и си взе болничен.
Пуснаха и Бруно за 1 ден,
щото има много деца.
Не знам какво е гей-чичо,
нито колко деца има тоя Бруно.
Шефът не обича изненадите.
Трябва да се обадя.
Пусни ги да влязат!
Това какво беше. - Нищо.
Ти да не каза "пусни ги да влязат"
без да си мърдаш устните?
Първо, благодаря.
Упражнявах се ...
с това.
Аз ли го направих?
Той...
Пич!
Гледах Джеф Дънъм във Вегас преди 2 години.
А после на Нова година.
Това е тъжно.
Туй Халапеньо на пръчка е много смешно, човече.
"На пръчка!"
Епично, да.
Но расистко. - Да, така е.
Добре, но другия път
пратете редовните, ясно?
Ще го направим. Благодаря, сър.
Време за работа.
Толкова е смешен.
Видяхте ли? Много по-лесно е така.
Не правим "лесно". - Не.
Марката ни е "криза". - Комедо-драматична.
Само ми прекъснете алармата.
И не умирайте.
Ясно.
Разбрах.
Какво разбра?
Той е всичко, което си искал да бъдеш
без опашката.
Мога да си пусна опашка. - Не.
И аз мога така да скачам, ако имах пружини в обувките.
Мислиш, че има малки пружини в обувките?
Мисля, че има големи пружини в обувките
Или има трамплин там.
Като бебешко трамплинче?
Точно извън рампата? - Да.
Да. Онова с лоста.
Трябва да тръгваме. - Хайде.
Според това тук,
трябва да сме надясно.
Не, наляво.
Трябва ли да мъкнеш и чантата?
Тук е всичко за сватбата.
Не я пущам и за миг.
Наляво.
Бинго.
Следва моят номер.
Влизам.
Ако тоя лост, ключ или каквото е там
се окаже по-сериозно отколкото мислехме,
Аз съм тук.
Ще го издърпам с теб.
Шон,
благодаря ти, че почна да разследваш Селене
макар изрично да те помолих да не го правиш,
което стигна до размяна на юмруци.
Гордея се с теб.
Не, аз се гордея с теб.
Оценявам това,
но точно сега,
съм на йота по-горд от теб.
Аз съм безспорен шампион по гордост
на света, който включва теб.
Мисля, че съм най-гордият от нас двамата.
Аз съм по-горд. - Аз съм най-горд.
Ако катерех Горда Планина,
щях да съм на Връх Гордост.
Добре.
Значи това е скривалището на Бика?
Това е микро пивоварна.
Но само за параван.
Ти го представи като нещо страховито.
Сигурни ли сте, че са тук? - Да.
Колата им е паркирана пред Алън.
Всички я видяхме.
Значи всички са тук
и са на път да вършат глупости.
Пич! Ти успя!
Да тръгваме. - Добре.
Пазачът напусна поста си.
Нещо става.
О'Хара, да влизаме.
Селене, ти не мърдаш оттук.
И не раждай още.
Повикай местни ченгета за подкрепление
да подсигурят периметъра.
Проследи ли схемата
да размениш синята жица със зелената?
Клъцнах всичко свързано с главния ключ.
Умно. Няма да изглежда съмнително.
Не... Пич, някой идва.
"Леден войник"!
Какво? Какво?
Това прозвуча като стрелба. - Какво друго може да е?
Може да е Тап-Ман. - Тап-Ман?
Пич, ти си Тап Ман. Това си го измислихме.
Не знам, Шон. Може да е бил Ловеца.
Какво? Аз съм Ловеца.
О, по дяволите.
Това е нинджа. Нали уж нямало
никого в неделя? Отивай нататък.
И аз тук ли ще седя?
Хайде.
Добре, добре Дай да се скрием.
Дано Декър да е влязъл в стаята.
Шон?
Тук има мъртвец. - Какво?
Това Декър ли е?
Не. Някой друг.
Изглеждаш много разочарован.
Безразличен съм, Шон.
Гас.
Това не е случаен пич.
Това е Бика.
Захранването се изключи.
Има пробив в сигурността. Всички да дойдат тук.
Колко още сте?
Как стана това? - Какво въобще прави той тук?
Декър!
Не, не, не!
Не, не, не. Не гледай към нас.
Действахме по план и изключихме захранването.
И после чухме изстрел
и видяхме един дето май беше нинджа държеше пищов точно отпред.
Но не може да е бил нинджа, защото никой уважаващ се нинджа не носи пищов.
После се скрихме тук.
Не да се крием. Да се прегрупираме.
Да се пренастроим. - Да преценим.
Да оценим ситуацията. - Като мъже.
И както виждаш, Бика ни напусна.
Да почива...
Добрата новина е, че успях да вляза в стаята.
Поздравления, мъжки. Отдавна го чакаше.
Каква е лошата?
Лошата е, че той наистина е мъртъв.
И вие сте го гръмнали.
Повярвайте, ако не беше наложително,
нямаше да направя това.
Но това, че и двамата сте тук,
работи добре за мен.
Значи не си имал намерение да подпишеш документите.
Не беше нужно.
Брат'чеда Нипси не е ръкоположен.
Казва се Нипси.
Не е прякор? - Не, не е прякор.
Бракът не беше законен. Не можех да й го призная.
Така остана свързана с мен.
Значи мога да се оженя за Селене.
Технически погледнато, да.
Ако нямаше да те убивам.
Ти наистина ли си мислиш, че
Селене ще се върне при теб
като разбере, че си убил бащата на бебето?
Ще решат, че Бика те е убил.
А Шон е убил Бика.
Трудно ще се ориентират
сред тая купчина мъртъвци.
Както и да е, мъртви сте. Всички печелят.
Е, това е малко субективно.
Не. - Гас..
Ама не. - Какво правиш?
Няма да седя тук и да броя секундите
до надвисналата ми гибел.
Готов ли си да убиеш някой, който не е гадняр?
Имаш ли топките за това?
С тоя пистолет и тая малка чантичка?
Я виж моята.
Размерът няма значение.
Обичам Селене.
И съм разрешил над 130 убийства
докато ходя редовно на работа
и съм свършвал на 9-то място от 12
на Годишния панаир по грънчарство.
Освен когато ме дисквалифицираха.
Така че, ти копеле...
Алън.
Пусни оръжието.
Специална К, това ти ли си?
K? K за какво?
Това не е важно сега, скъпи.
Ако ще мра, поне да знам
как се казваш... Поне това ми кажи.
Карим.
Казваш се... Карим?
Как точно се пише?
Казвам се Селене,
сега и завинаги.
Не и легално. Засега.
Знаех си, че ще те видя пак.
Човече, знаех.... Добре, добре, добре.
Сега не е му е времето,
но, Писано, всичко бях...
Съжалявам, съжалявам. Всичко бях измислил.
Пусни оръжието, Алън. - Съжалявам...
Съжалявам.
Познавам те.
Ти не си убиец.
Ама Бика тук е на друго мнение.
Той беше чудовище.
Ти страда достатъчно.
Време е да бъдеш отново щастлив.
Бягай, преди да дойдат ченгетата.
Ела с мен.
Не мога.
Щастлива съм с Гас.
Време е и ти да срещнеш някого.
Съжалявам.
Но никой не ми отнема момичето...
Опита се да ме повалиш с подаръчето ли?
Трябва повече да се постараеш.
Очите ми! Очите ми!
Не...
Убих го.
Какво? Не. Не си, Гас. Той припадна само.
Говорех за Лестър.
А, да.
Него го пречука.
Ще имаме момче!
Боже....
О, боже! - О, боже!
О, боже!
Не е страшно. Само контракция.
Няма проблем. Има време....
Шон, махни кеговете от количката.
Да. Добре. - Хайде. Не бързай.
Не бързай. Не бързай.
Добре, любов моя. Дишай. Дишай.
Държа те. Държа те. - Добре.
Връщаш се за чантата? - Шон, това вече го говорихме!
Сложи я на количката! - Добре, добре!
Внимавай. Ето, тръгваме.
Това бяха всички. Още малко.
Намери мъжа си.
Всичко е наред. Отпусни се. - Накъде? Наляво или надясно?
Не знам! - Добре, давай надясно!
Шон, как ще се измъкнем оттук? - Не знам. Не знам.
Може и да не излезем. Може да сме се загубили.
Спри. Извинявай. Само минутка..
Дишай. Дишай.
Добре. Добре. - Гас.
Гас, това... Бронираната стая, нали?
Има диван. - Диванът звучи добре.
А стената отзад е корабът от "Пришълецът".
Ностромо. - Ностромо ли беше?
Тогава кой беше Прометей...
Момчета... наистина искам да влезем там.
Да. Да. Да. - Хайде. Хайде.
Благодаря ти. - Ето почваме. Почваме.
Много широко. Точно така.
Справяш се чудесно.
Ето. Добре. - Справяш се отлично.
Виж това.
Добре.
Добре ли е? - Хубаво, а?
Да. Плюшен е.
Дръж. - Задръж. Добре.
Благодаря, че дойдохте толкова бързо.
Има пострадал с огнестрелно, но надали
медиците ще му помогнат.
Да проверим всяко кътче тук, ясно?
Ти отиваш натам.
То е бурито, ама слагаш вътре бутерка.
Няма да идем скоро там,
но вечно ще ми благодариш.
Звучи вкусно.
Мислех си, че има около час, но бебето напира навън.
Гас. Гас! - Добре, не се тревожи.
Не се тревожи. - Знам какво правя.
Защо си тръгваш? Защо го правиш? - Добре. Как да помогна?
Свали ми ботушите, Шон! - Добре. Това го мога.
Сега трябва да се поразсеем малко,
докато Гас доведе лекарите, щото те са обучени, нали така?
Да. - Обучени са.
Добре ли си? Водите са вътре още, нали?
Честно казано, изтекоха преди 3 часа.
Защо пазиш в тайна такова нещо?
Не исках да ме оставят някъде по пътя.
А и да не ме сметнат за... слаба! Гас!
Всичко е наред, чуваш ли?
Ще трябва да импровизираме за около 30 секунди...
Имаш ли пръчка, кожен колан или нож да го захапеш?
Искаш да захапя нож?
Видях го в "Робин Худ: Принцът на крадците".
Свърши отлична работа. Не си ли го гледала?
Тръгваме. - Слава богу!
Къде е бърза помощ?
Ти да не зуумиш с... отец Уестли?
Първо сватбата.
Какви ги вършиш? Тя ражда!
Ето я и булката.
Изглежда прекрасно.
Отец Уестли, церемония по Зуум законна ли е?
Доколкото знам.
Става. Това е за пред божиите очи. - Двамата с Гас сте откачени.
Прекрасна, но неочаквана изненада.
Имах екзорсизъм за 2 часа, но го отмениха.
Жалко за тях. - Пръст на съдбата, нали така?
Откъде ги извади тия лаптопи?
Това да не е... Кърт Смит? Ти си жив!
Здравей, Селене. Здрасти, Гас.
Имам ли време да настроя звука?
Церемонията трябва да почне веднага! - Добре. Да почваме.
Силата на Исус те принуждава!
Силата на... - Отче, това е екзорсизъм.
Пардон, по навик.
Това е полицията.
Сградата е местопрестъпление.
Напуснете помещенията.
По-добре.
Гас, не! Вратата е с часовник.
Ние сме в бронираната стая. - Защо го правиш?
Беше шумно, Шон.
Ама сега сме заключени тук! - Така е.
Справяш се отлично. Не спирай да дишаш.
Да, справяш се. Дишай. - Наистина раждам.
Излиза надолу. Костите пращят.
Джулс! О, господи. Слава богу, Джулс. Трябва да ми помогнеш.
Не се отваря.
Ти влез при мен, щото аз не мога да изляза.
Джулс, трябва да влезеш тук, щото не мога да изляза!
Трябва да влезеш тук, щото не мога да изляза!
Шон? Шон!
Какво? Какво... Отче?
Като свършим с церемонията,
ти трябва да израждаш бебето.
Не. Това не го мога.
Ще ми дадеш ли мечтаната сватба или да?
Това ли ти е мечтаната сватба?
Точно така. Идвай тук!
Събрали сме се
в този спокоен ден да съберем двама в свещен брак
и да видим рождеството на едно бебе.
Познавам Гас от дете
и винаги подозирах, че тази сватба
ще се помни завинаги.
Ще трябва да си извърташ очите.
Защо? - Знаеш, заради... онова.
Как ще израждам дете без очните си ябълки?
Вал Килмър "От пръв поглед."
Мамка му. Прав си.
Добре.Да усучем това. - Хайде да не го усукваме.
Не. Не.
Отче, пак включи на латински. - По-трудно е, отколкото изглежда.
Но пък, ще изчистим бебето от демони...
Побързай, Падре. - Да, госпожо.
Подготвихте ли си клетвите?
Прескачаме ги.
Къде е?
Селене, взимаш ли Гастър в добро и зло...
и тъй нататък? - Да! Мисля, че излиза.
Дори не искам да знам какво е.
Шон. - Пардон. Напъвай.
Не, няма напъвай. - Няма напъвай?
Само "Напъвай" знам!
Отче. - Ето ни.
Ти, Бъстър Гастър...
Здрасти.
Здравей, О'Хара. - Здравей.
Скъпа, плачеш ли? - Винаги плача на сватби.
На сватби?
Това отец Уестли ли е? - Да.
А тя ражда.
Какво? - Да!
Защо пръска светена вода към дисплея?
Вън! Вън! - Отче, ти сериозно ли?
Извинявам се.
На туй дето каза: "Да!"
Перфектно.
Г-н Смит, знаете ли Коринтяни, Глава 13?
Не. Ако не възразявате за "Предишен Празник" от новия ми проект?
Пич, получил си мястото.
Не. Дадоха го на Джером.
Оня с огледалото в " По онова време".
Но мога да си направя мой Wham!
Ще го произнасям "Whahm." - Какви ги дрънкаш?
Каня ви във видеото.
Много ще се накефя. - И аз също.
Никакво видео!
Без мен. - Какво?
Добре. Всички ще сте вътре.
Без мен. Аз съм по пеенето.
Добре. Дърпай!
Дърпай? - И такова ли няма?
Не. - Добре.
Добре! Добре!
Да прескочим интерлюдията. - Веднага щом проверя чека.
O, боже... О, боже..
Усещам... как идва човекът.
Не гледам! Чувствам!
Идва. Аз съм като Люк Скайуокър
който насочва с изключен компютър.
По силата на Щата Калифорния,
и добрите застрахователи на фермата...
Не питай! Ви обявявам за...
Излиза! - Не, няма да излиза!
Съпруг и съпруга. Сега, напъвай.
Раздай се, жено! Хайде, сине!
Може да целунете булката. - Добре!
Да го направим!
Напъвай!
Напъ...
O, Гас.
Бебето излиза като ебаси м...! - Извърти очите, Шон!
Извърти си очите! О, боже. Държа го!
В ръцете ми е, Гас! Някой да го вземе!
Извърти си очите! Извърти си очите!
Някой да вземе това бебе от мен! Женен съм!
Чудото на раждането е отврат!
Джулс, слава богу, че си тук.
Ще остана белязан завинаги. Погали ме по гърба.
Така добре ли е? - O, боже!
Сега с нокти. - О, боже! Бебчето ми!
Да, знам. Чеша те. - О, боже.
Всичко е наред. Тук съм, ще те почеша.
Нашето бебе. - О, здрасти, шефке.
Не видях, че си тук.
Кажи ми, че сте закопчали Декър.
Кой? - Декър. Бившият на Селене.
Лежи на пода в дегустационната,
покрит в син прах,
с изсулени панталони... до мъртвия
рижав шеф на пивоварната и мафиот.
Видях само мъртъв шеф, една откъсната глава
на кукла и много син прах. Само това.
Хич не е хубаво. - Не.
Няма да казваме сега, че е офейкал.
Да.
Трябват ми трима полицаи.
Погледни бебока.
Главата му е тежка, а тялото - леко.
Но ти си добре.
Ухапа ми пръста ей тук.
Не, не те е ухапал. - Ако погледнеш отблизо,
ще видиш, че ми е ухапал пръста.
Не ти е ухапал пръста.
Искате ли да се запознаете с кръщелника си?
Аз оттук ще се запозная.
Ти вече го видя. - Ще го видя!
Да!
Благодаря. - Да!
Здравей.
Може ли да ти кажа нещо?
Който го е повил в това...
в тая салфетка,
той е истинският VIP играч.
Имам син.