субтитри от YavkA.net
ДЖЕРЕМИ ПИВЪН
във филма КОЛЕДНОТО ГАДЖЕ НА ТАТКО
Участват още ОЛИВИЯ МЕЙ БАРЕТ
ХАДАР КАТС
МЕГЪН БРАУН МАРТИНЕС
РОДЖЪР АШТЪН-ГРИФИТС
НАТАЛИ КОКС
ДЖОУЛИ РИЧАРДСЪН
Музика ДОМ СКАЙ и ДЖАК РОУЗ
Оператор РОС КЛАРКСЪН
Сценарий: ТОБИ ТОРЛЕС, БРАЙЪН МАРКЕТИ и ДЖАК МАРКЕТИ
Режисьор МИК ДЕЙВИС
Ставай, скъпи. Джулс трябва да тръгва за училище.
Ем, татко пак го прави това.
Какво... Защо... На мен ми харесваше.
Но на мен - не. - Стига, де. Това е коледна класика.
Направо ми проби главата. - Това предаване е по-зле.
Моля те. Джулс.
Джулия, моля те.
Добре.
Тате, ти сериозно ли? - Най накрая тя ми отговори.
Не говори за мен в трето лице.
Нещо интересно в училище случва ли се?
Не. - Хорът?
Добре. Политика. - Ти пък.
Няма никакъв смисъл да имаш мнение за политика.
Защо? - Всички политици са един дол дренки.
Така че няма смисъл. - Това пък откъде го чу?
Г-ца Гарвър. - Г-ца Гарвър ли?
С г-ца Гарвър... ще трябва да си поговорим.
Тате, имам право на мнение. - Да, но това е нейното мнение.
Само ме наставляваш. - Искаш да кажеш "поучаваш".
Затова не обичам да си говоря с теб. Питаш ме нещо, аз ти отговарям,
а след това ми анализираш отговора... - Миличка.
Искам да имаш собствено мнение, а не да повтаряш чуждото.
Не може ли просто да съм съгласна с мнението на г-ца Гарвър?
Чакай, миличка. Не казах това.
Да, но това имаше предвид.
Моля? - Точно това каза ти.
Имах предвид, че трябва да си готова да задаваш въпроси.
Жените не сме способни на мисъл, така ли?
Това няма нищо общо с пола ти. Много добре го знаеш.
Добре. - Така е!
Извинявай, че се опитах да поговорим.
Не съм те молила да си говорим, нали? - Добре, взех си поука.
Споделете ни оплакванията си на телефон 020-7946-7946.
Чухме Том от Къпли и Хариет от Бирмингам за инцидент с пица.
Сега получихме съобщение от Джулс от Йорк -
"Татко ми говори като мръсен сексист. Как да ме остави на мира?"
Отговорът е лесен. Кажи на татко си да...
Как сме, г-це Евънс?
Добре, г-н Томпсън. - Нямате ли някакви притеснения?
Не...
Оценките ви този срок не са добри. Знам какво е положението ви...
Специфично. Ако ученето ви страда от последствията...
Последствията от...
- Смъртта на майка ми.
Добре
Бисквитка?
Не, благодаря.
Свободна ли съм? - Да.
Не знам защо ги оплюват толкова. Бяха влюбени.
Останаха си верни въпреки бракове, войни и нещастия.
А и умряха в прегръдките си. Класически романс.
Но Церсей и Джайм са близнаци. - Това са подробности.
Масата на кучките.
Като споменахме любов - каза ли на баща ти за твоята?
Не, ще получи удар. - Все някога ще разбере.
Няма да го научи от мен. - Ами ако забременееш?
Забременява се само със секс, Ем. - Кажи го на Дева Мария.
Стояла си е мирно в Иран. - Израел.
И какво? Оказва се бременна.
Създал е света за седем дена, но забременяването става моментално.
Ще го имам предвид. - Какво ще правиш с баща си?
Сигурно е самотен. Ама какво тяло има само!
Ем! Говориш за баща ми. - Прекарва понеделниците в църква.
Това правеха с мама. - Ама не е много социално, нали?
Купидоне, намери гадже на брат си.
Щях, но стана чудо и има гадже.
Имам идея! Да сватосаме баща ти за някоя.
Звучи много смущаващо.
Като споменахме и майки - смятам да взема това на мама за Коледа.
Сладко е, нали? - Да...
Ще й хареса.
Няма проблем.
Поздравления. Официално си най-лошият баща на света.
Благодаря. И не е смешно.
Забавно е. - Някога Джулс се радваше да ме види.
Сега ме гледа сякаш иска да ми извади гръкляна с щипка за месо.
Стига, Дейвид. - Обвинява ме в привилегированост.
Обвинява ме, че съм бял мъж. Гледа ме, сякаш ще ме намушка.
Ама тя е на 16, не е на шест. Какво очакваше?
На тази възраст хормоните така ги тресат,
че са по-близко до Хълк, отколкото до Брус Банър.
И какво ще спре това? - Менопаузата.
Благодаря, много полезно. Трябва да изчакам някакви 70 години.
Имам предложение. Поговори с нея.
И как ще й пробуташ тази идея?
"Ето я бившата ми, която майка ти мразеше,
иска да поговорите за живота и трудностите да си жена."
Клер те обичаше. - Глупости.
Обичаше те като враг.
Не, наистина те мразеше.
И тази фаза ще отмине.
Ще я премине като всяко момиче. - Кога?
Поне отношенията ти с Джулс не са трагични като любовния ти живот.
Закръглил си се леко, откакто излизахме с теб...
Можеш да си наемеш някоя да излизате на среща.
Опитвам се да си спомня защо сме приятели.
Нищо не ми хрумва.
Защото мога да те накарам да се почувстваш зле и да се поправиш,
но не и като да профукаш наследството на дъщеря ти за Порше.
Този разговор беше истинско мъчение. Я, виж колко станал часът!
Закъснявам за репетицията на Джулс. Обичам те. Отивам да съм добър баща.
Съветите ти и пет пари не струват.
Джулс, концентрирай се.
Втори куплет.
Коледни украси
Как е?
Изглежда чудесно, мамо.
Дръж се!
Весела Коледа, скъпи!
"Г-н и г-жа Евънс с удоволствие ви канят
да споделите с тях съпружеската радост на брачната им церемония."
Татко, помни, правя го с добри чувства.
Колко са сайтовете?
Добре...
Сайтове за запознанства 883 000 000 резултата
Това са много сайтове.
"Градски срещи".
"Следващата страст".
40 лири на месец... Соленичко е.
"Готови за срещи".
Разбирам го така - "Ема, ти си гений. Не трябваше да се съмнявам в теб."
Не знам защо го разбираш така. Мисли по-трезво.
Приличаш на леличка. - Ясно.
Нали било смущаващо да търсим гадже на баща ти?
Да, смущаващо е. - И какво се промени?
Не знам. Той трябва да опита нещо ново.
Добре...
И как ще го направим това? - Не знам още.
Тези? - Да! Много ми харесват.
Добре. Значи съм почти готова за срещата си.
Вълнуваш ли се?
Да.
Татко, отивам на кино с Ема, ще се видим довечера
Добре, забавлявай се. Целувам те.
Как си? - Добре.
Проследи приятелите си
Местоположение на Джулс: кино, Йорк
Да имам такава силна вяра, че да мога планини да местя,
щом любов нямам, нищо не съм.
Отпочина ли си, скъпа? - Да.
Да си жива и здрава.
Алис. - Никога не съм предполагала,
че на света са останали хора като теб.
Прережи ми гърлото, ако лъжа,
но това е най-хубавата ми Коледа досега.
Здравей, тате. - Здравей. Как беше филмът?
Ставаше. - Добре ли си прекара с Ема?
Да, май да.
Може ли да те питам нещо за анкета в училище?
Стреляй.
Тате.
Давай. - Ще ти отнеме две секунди.
Добре, слушам те. Обаче побързай.
Колко си висок и колко тежиш?
175 см., 79 кг. - Готово.
Тренираш ли нещо?
Тичам до хладилника и ям кофички с мас.
И това се брои. Пиеш ли често?
Да, пиеш.
Не прекалявай. - "Пие редовно".
Коя е последната книга, която си прочел?
Моля? - Последната книга, която си прочел?
Джон Гришам - онази, по която направиха филм.
Ще ти кажа после. - Езици?
Говоря английски. Като майчин. - Добре.
Справям се отлично с него. - Английски.
Също така говоря австралийски и южноафрикански.
Добре. Интереси или хобита?
Обичам...
Обичам деца, които не правят циркове. Да.
Какво да ти кажа? Хобита...
Обичам да дремвам, да слушам музика, да спя на публично място.
Обичам изкуство, но не и модерно...
Това е. - Готово.
И... - "Разплата"! Сетих се.
Това е книгата. - Какво работиш?
Съдружник в "Уайтинг". - Адвокат.
Какъв доход получаваш за... - Тези въпроси за какво са?
Това е... обикновена анкета.
За родителите на гимназисти В Англия и Уелс.
Добре, тогава. Последната книга, която прочетох, е "Война и мир".
За 16-и път. Даже съм я запомнил наизуст.
Говоря 11 езика.
Какви? - Тайландски, мандарин естествено.
Панджабски, идиш.
Ще кажеш ли нещо? - Не бъди такава "мишугана"!
Разбрахме ли се? Много си "шикса".
Не го прави пак. - Това е иврит.
Добре. - Свиквай да го чуваш по-често.
Благодаря. Готови сме.
Сигурна ли си? Прочети ми ги пак, ако не мога да заспя довечера.
Тези въпроси ще ме приспят веднага. - Благодаря, тате.
Дано свършихме работата. - Да.
Лека нощ! - Шалом!
"Ако някой очаква да види...
... полугол нацепен мъжага..."
... нямате късмет. Няма да видите плочки като в басейн,
но ще видите забавен баща, който обича да се смее.
Признавам без бой, че съм американец. Знам, че тук се мръщите на това.
Искам да го призная от началото.
Обичам изкуство и класическа музика, но не съм сноб.
Не обичам текстови съобщения. Дъщеря ми е права - старомоден съм.
Технологиите понякога ме спъват.
Аз съм технол... Доста неща ме спъват.
Вярвам, че можеш да опознаеш някого, само ако сте лице в лице,
така че не се смущавайте, ако от рано ви поканя на среща.
Преди две години загубих жена си при катастрофа.
Част от мен винаги ще е с нея.
Нямам власт над това и няма да се извинявам.
"Но имам много какво да споделя, ако ми се отдаде възможност."
Много е добро, Джулс. Наистина.
Сериозно ли? - Да. Качи ли го вече?
Не. Все още не съм на сто процента сигурна.
Разбирам те. Чипс? - Да.
Ей, кучко!
И сега като е качено?
Чакаме.
Джулс! Готова ли си? Трябва да тръгваме.
Джулс!
Хайде, трябва да тръгваме, че ще се стъмни скоро.
Тате?
Пет минути!
Много мразя да закъснявам. - Защо сме тук?
Заради леля Тами и чичо Джордж. - Джереми тук ли ще е?
Сигурно.
Без циркове! Търпим тази вечер и цяла година няма да ги виждаме.
Обещаваш ли? - Да. Помни, че искаме да сме тук.
Весела Коледа! - Весела Коледа!
Радваме се, че дойдохте, макар и една идея по-късно.
Дейвид, нямаше нужда. Заповядайте.
Избършете си краката, че килимът е нов.
Извинявам се. - А ти с какво се занимаваш, момиче?
Ученичка съм. - Моля?
Казах, че съм ученичка.
Помощ!
Честита Коледа, Клайв. - И на теб, Джордж.
Радвам се да те видя.
Гледаш ли новините за Сирия? Ужас! - Наистина.
Разделени семейства... Сираци по улиците!
Прав си, Дейвид.
Къде? - В Йорк.
Моля? - Ходя на училище в Йорк!
Тук трябва да сме по-активни. - Така е.
Кога тръгваме сутринта? -Как ти звучи девет?
Да, ще изпреварим тъпанарите.
Тъпанари ли? - Тия от фермите.
И какво правиш в Йорк?
И ще свършим навреме за обяд. - Добра идея.
Опита ли пушената сьомга? - Не, не ми понася.
Последния път стоях в тоалетната четири часа.
По стъпките на майка си. - Моля?
За твое добро е. Племенничката ми няма да става пияница.
Как е ръгбито, Джереми? - Скоро вдигаме лигата
и ще стана полупрофесионалист.
Вълнуващо! -А Еленор има интервю за Оксфорд.
Кой колеж? - Ориел.
Джулс, ти какво правиш? - Уча.
А имаш ли планове за бъдещето? - Не, нямам.
Започни да мислиш, за да не изложиш семейството.
Покажи си татуировката. Сам е направил модела.
Какъв талант криел синът ти! - А какво означава?
Извинете ме.
Снобарщината ти дойде в повече, а? - Да.
Леля Там може да ти звънне утре. -Не...
Джулс... Нали говорихме? - Държи се като кучка.
Не говори така. - Татко, не се дръж лицемерно.
И ти я мразиш. - Но не я наричам кучка на Коледа.
Мама алкохоличка ли е била?
Кой каза това? - Алкохоличка ли е била?
Разбира се, че не.
Обичаше да пийва, но не беше алкохоличка.
Тя мразеше тези неща.
Помниш ли, когато се облече като пират?
Да.. Тами беше бясна.
"Каза да се облечем пъстро!"
Беше си взела превръзка за око даже. - Беше супер.
И говореше като пират. "Каза да се облечем пъстро!"
Страхотна реплика. - Да.
Ще се връщаме ли? - Ей сега идвам.
Добре.
Имате съвпадение!
Призоваваме духовете на любовта.
Здравей, Дейвид. Аз съм Аби.
Видях ти профила
и исках да споделя, че и аз обичам състезателно ресане на кучета.
Здравей, Дейвид, аз съм Изабел. Кажи ми какво си ти?
Грифиндор, Слидерин, Хафълпъф или Рейвънклоу?
Така ще разбера дали сме един за друг.
Прати ми съобщение.
Здравей, Дейвид. Приличаш на Чарли Шийн.
Не знам дали са ти казвали... Много харесвам Чарли Шийн.
Добре...
Сара Джейн. Видях ти профила.
Харесвам ти снимките. Много си хубав.
Ще повърна.
Кой ще излиза с нацепения ти баща?
Пак ли с това?
Това как е?
Скрудж!
"Я стига глупости!"
Каролайн? - Баща ти е много популярен.
Знам. - Ами, с това тяло...
Стига си повтаряла това.
Наташа? - Много е хубава.
Лия.
Тате, ще дойдеш ли с мен тази вечер на изложба?
На правилния "тате" ли пишеш?
Джулс, къде са ми дрехите?
В пералнята. - Всички ли?
Нали каза, че не помагам вкъщи? - И какво да нося за изложбата?
Спокойно. Оставих ти едни дрехи на леглото.
Помислих, че тази изложба доста ще ти хареса.
Всичко е сиво. На петна.
Много ще ти хареса. - Добре...
Благодаря.
Тази е интересна. Нали?
Ще пасне идеално в стаята ти.
Припомни ми защо сме тук. -За да отидем на интересно място.
Ясно.
Дейвид? - Да?
Здравей.
Извинявам се. Познаваме ли се? - Аз съм Наташа.
Разбира се. Извинявай, днес съм малко разсеян.
Радвам се да те видя.
Какво мислиш за тази? - Имитация на великия Джон Марин
с елементи а ца Герхард Рихтер.
Ясно е какво ни внушава художничката -
дълбоко отчаяние от модерния свят, в което обаче липсва вътрешен конфликт
и така не прави убедителна критика на съвременната култура на егото,
която тласка обществото ни към бездна.
Картината се проваля в опита си да осмее потребителската ни природа.
Съгласен ли си?
На мен въобще не ми прилича на Коуни Айлънд.
Американците сте еднакви.
Не ме оставяй. Стой до мен. - Добре ли си?
Само съм уплашен. - Не прекалявай.
Тя приличаше на великан. Не знам...
Откъде ме познаваше въобще? Чулия?
Не разбирам какво става... Май не обичам да ходя в музеи.
Не ни харесва текста на чл. 10.2.
Какво му има? - Предполага директна виновност.
Предлага се следното, две Точки...
Джулс: Искаш ли да дойдеш с мен и Ема в Хъби Хол в събота?
Това има влияние върху 9.7.
Знаех си, че ще ти хареса. - Прекрасно е!
Това тук ли е? - Виж конете!
Леле! Ще ни дадат ли да стреляме? - Не, татко.
Ама ти не харесваш оръжия. - Виж този стол...
Виж... - Тате, недей!
Столът е като теб - стар.
Сигурно е на милиард години.
Колко е часът? -15:30. Тя трябва да е някъде там.
Да..
Прецакаха нещо, защото имам...
Говори ли ти се за работа всъщност? -Не...
Трябва да питам нещо. Не знам как го наричате - отдръпнати венци?
Къде е тя? - Това тя ли е?
Нещо е разсеяна...
Не, това е зъболекарката ми. - Сигурна ли си?
Да! Какво да направя? - Откъде да знам?
Ем, трябва да направим нещо.
Дейвид!
Откъде ме познава? - Много се радвам да те видя!
Въобще не я познавам.
Толкова много кръв! - Чия кръв?
Кръв! - Не!
Беше ужасно! С Макс бяхме в парка
и отивахме до люлките, защото той ги обожаваше.
И някакъв питбул го нападна!
Направо му разкъса гърлото!
Леле... - Умря в ръцете ми.
Синът ви ли? - Не, чихуахуато ми!
Това мина добре. Давай, бързо!
Доста време прекарвам с Джулс. - Чудесно.
Но странното е, че всеки път някакви непознати жени ме заговарят.
За посока ли те питат?
Не, наистина. Май ме свалят. - И какво, всичките ли?
Стига глупости... - Сигурен съм.
Щом казваш... Сигурно ти искат парите.
Къде си? - Извинявай. Загубих си телефона.
Идвам след половин час. - Половин час ли?
Знаеш ли колко са скъпи билетите? Малкият ти черен дроб е по-евтин.
Тате, какви ги говориш...
Побързай просто. - Чао, тате.
Благодаря...
Дано и ти не танцуваш така. - Много добре знаеш.
Виждала си ме да танцувам. - Ами...
Може ли? Благодаря!
Защо носиш това нещо, Дейвид? - Познаваме ли се?
Това е тя.
Откъде сте? - От Берлин.
Как беше, като падна Стената? - Бях в болница.
Всичко наред ли е? - Излизах от вагината на мама.
Свобода! Време е за танци.
Аз...
Среден 3 Постарай се повече
Заповядайте! Вратата ми е винаги отворена.
Ето там.
Ало? - Тате... Как си?
И по-добре съм бил. - Занесете ги там.
Там. - Тук е пълен хаос.
Ще трябва да затварям. - Добре, няма проблем.
Всичко наред ли е? - Да, не е нищо важно.
Ще се върна вкъщи към 20:30 ч. и тогава ще говорим.
Добре, чао. - Чао!
Аз съм.
Извинявай, че ти звъня, но трябва да говоря с някого.
Да, просто е крив ден. Сякаш всичко ме задушава.
Започвам да мисля за по-важните неща.
И... Не знам.
Не мога...
Не, още не. - Хайде, де. Ще е яко.
Не съм готова. - Добре.
Няма проблем, нали? - Няма.
Харесваш ли ме? - Нали съм в стаята ти?
Да, но харесваш ли ме?
Знаеш, че те харесвам.
Джулс?
Мамка му!
Ще отвориш ли?
Няма да питам втори път.
Какво става? Със сигурност не си почистваш стаята.
Защо музиката беше толкова висока? - Разгорещявахме се с гаджето ми.
Да, да. Вечерята е на масата. - Какво означава това?
Че взех храна за вкъщи на идване от... - Не, не.
Не ми вярваш, че мога да си хвана гадже, нали?
Не казах това. - Но това имаше предвид.
Миличка, имах тегав ден.
Не мога да говоря за това. - Какво имаше предвид?
Просто нямаш гадже. Никога не си споменавала момчета.
Първо си намери гадже, после ще говорим.
Как... Защо... Кой?
Здрасти.
Не ме гледай в очите. Гледай си в краката.
Беше истински кошмар. - А ти какво каза?
Е, какво да кажа? Седя срещу момче, което цяло вечер е било с дъщеря ми.
Със сигурност е било невинно.
Тъкмо се били разгорещили и аз съм ги прекъснал.
Е, може. Но тя е млада жена.
Ако внимава и е съгласна... - Какво да направя?
Изслушай я и не й се карай.
Има гадже, не регистрация в полицията. Дейвид, трябва да затварям.
В офиса съм. - Да, стига съм ти досаждал.
Благодаря ти, Сара. - Ще се чуем.
Добре ли си? - Да.
А ти?
Да, добре съм. - Чудно.
Те готови ли са да... - Разбира се.
Хайде, мама е тук.
Я, ето ги! Облечени са за училище даже.
Добре. - Хайде, чао.
Чао.
Благодаря. - Чао, тате!
Забавлявахте ли се? -Да, направихме бисквитки.
Не са стъпили на малкия пръст на нашата торта.
Бяха по-вкусни. - Така ли, маймунке?
"Трябва да си призная.
Прецаках нещата." Не.
Това е глупаво.
Мразя шоколад.
Съжалявам, че те излъгах.
Обичам татко, но той не мисли за себе си.
Добре.
Просто искам да си намери някоя.
Джейн: Трябва да се прегледаш!
Мишел: Не мога да повярвам! Зоуи: Отврат!
Трейси: Ще те докладвам! Вероника: Баща ти има нужда от топки.
Вече си има - цици.
Явно се е доказал като мъж и преди.
Вероника пише
Вероника: Имам сутиен като за него.
Вероника: Баща ти дебел ли е?
Джулс: Не е точно дебел, но е закръглен.
Вероника: Поне това ни е еднакво. На колко си, Джулс?
Вероника: Има ли момчета в живота ти?
Джулс: Стотици.
Вероника: Стотици? Еха! Браво, момиче!
Джулс: Имам си гадже. Казва се Бен.
Вероника: Добре ли се държи с теб?
Джулс: Да. Май.
Вероника: Животът е твърде кратък за тъпанари, повярвай ми.
Татко не е тапънар.
Моля те, излез на кафе с него.
Вероника пише
Вероника: Може, да.
Вероника: Ако прилича на теб, значи е пич.
Да, да, да!
До Вероника: В кафенето сме. Ще изляза когато дойдеш.
Искаш ли едно парче кекс?
Не, няма проблем. - Добре.
Искам да знаеш, че уважавам...
Да не говорим за това. - Нищо не съм казал.
Щеше да говориш за Бен, нали? - Ами... Благодаря.
Нямаше да разпитвам. - Няма да говоря за това.
Няма да говорим, обещавам ти.
Просто ми кажи едно нещо за него и те оставям на мира.
Няма да е разговор, а... - Не!
Дори не знам къде живее. - Искаш да го уплашиш, така ли?
Може да му пратя коледна картичка. - Недей, ще умра от срам.
Джулс... - Не!
Караш ме да се срамувам.
Кои са му любимите предмети?
Харесва ли оригами? - Няма да ти кажа.
Роден ли е като момче? - Нищо няма да ти кажа.
Защо? - Защото не е твоя работа.
Как така? Баща съм ти! - И понеже си спал с мама,
можеш да си вреш носа в личния ми живот ли?
Точно така. - Не е вярно.
Законът ми дава право. Ако искам, мога да ти забраня да се виждате.
Давай. Предизвиквам те, давай!
Наистина. Забрани ми да се виждам с Бен.
Щом креватните ти походи са ти дали тази власт, забрани ми да виждам Бен.
Защо правиш такава драма? Защо? - Какво искаш да знаеш за Бен?
Да не го мислиш за психопат? - Може би! Не го познавам!
Отивам да се поразходя.
Мислила ли си какво искаш да правиш до края на живота си?
Не. Нямам никаква представа.
Искам да следвам в университет. Засега - толкова.
Спокойно, имаш време. Имаш много време.
Но искам да ми обещаеш, че когато осъзнаеш
какво точно искаш да правиш до края на живота си,
дали си на 25 или 50 години, без значение на колко -
просто ми обещай, че ще правиш това, което обичаш.
При теб така ли е? В кристална топка ли погледна,
че искаш да се занимаваш със закони, акции и стоене в офиса до късно?
Щете изненада, но не. Не за това си мечтаех.
А мечтаеше ли за нещо? - Да.
Исках да съм танцьор.
Ти ли?
Добре.
Благодаря за подкрепата ти. Много е важна за мен.
Не... - Подкрепата на дъщеря ми даде криле.
Благодаря. - Просто съм изненадана.
Просто никога не поемаш рискове.
Без да се обиждаш. - Да.
Искаше ли да влезеш в актьорска школа? - Приеха ме.
Къде? - Нюйоркската школа по изкуства.
И защо не записа?
Ами, нямахме пари.
Дядо не плати ли? - Дядо ти...
Той беше от онези странни бащи, които инвестират в децата си.
Не беше богат, но каквото имаше вложи в мен и чичо ти Рей.
Частни училища, частни уроци.
Караше Рей на стотици километри за бейзболните му мачове.
Но когато Рей си извади рамото,
татко не го закара никъде повече.
Поисках му пари за актьорската школа.
Той ми каза: "Дейвид, бездънната кофа на образованието ти
вече има ново дъно."
След години осъзнах, че това е велика мисъл.
Щом си нямал пари за Ню Йорк, как си завършил право?
Той плати за правото. -Как така?
Инвестицията му щеше да се върне.
Въпреки това беше велик човек. Наистина велик човек.
Става ми тъжно, че така и не се запозна с него.
И той с теб.
Не искам да си жертваш мечтите заради мен.
Чуваш ли ме?
Добро утро. - Добро утро, Дейвид.
Добре ли прекарахте уикенда? - Да.
Какво става с делото на Сандерсън? - Вече седмица нямаме отговор.
Ако не се обадят до обед,
кажете им, че с всеки час офертата ни намалява с два процента.
Не може да влачим това безкрайно. С Калахан какво става?
Те ще подпишат, само ако... - Какво?
Всичко наред ли е?
Шефе, Сандерсън звъни. - Не сега.
Обажда се Сандерсън. - Не сега!
Ще ви звънне после.
Тате?
Ще се прибера пеш тогава.
Това беше!
Искам да си кажеш всичко. Веднага.
За какво? - Всичко!
Много ми помогна. - Не ми говори така.
За Бен ли става дума? - Пет пари не давам за тоя Бен.
Какъв ти е проблемът?
Проблемът ми е, че ще отпаднеш от училище.
Имаш осем регистрации в сайтове за запознанства? Това ми е проблемът!
А аз, глупакът, мислех, че искаш да прекарваш време с мен. Говори!
Благодаря, че си отделил време за мен в графика си.
Мислиш, че говоря за работа ли?
Мислиш, че ми е приятно да работя толкова?
Не. Работиш толкова, за да не мислиш за мама.
Майка ти няма нищо общо. - Напротив, всичко е свързано с нея!
Не оправдавай всяка твоя прищявка със смъртта й.
Какви са тези тройки и четворки? Ти беше отличничка!
И да похарчиш 300 лири за сайтове за запознанства заради мен?
Мислех, че са повече. - Не се шегувам.
Откъде знаеш колко съм похарчила? - Взех извлечение от сметката ти.
Намесваш се в личните ми работи! -Но ти може да ме сватосваш, така ли?
Качвай се. - Добре.
Вратата отворена ли ще бъде? - Качвай се веднага.
Изтрий всички профили веднага. Изтрий ги!
Веднага! - Добре.
Казах "добре". Ще ме гледаш ли? - Да, задължен съм.
Просто ги изтрий! Изтрий всички.
Аманда?
Здрасти, Дейвид! 15 години ли минаха? Искаш ли да се видим в събота?
Аманда. Работили сте заедно в Лондон. Иска да се видите.
Намерих тази снимка на сестра ми. Каква красавица беше...
Джулс?
Имам важен въпрос.
Да?
Какво ще носиш на партито на Софи?
Ще ми дадеш ли бялата си фланела на райета?
Много добре ще върви с дънките ми.
Да, разбира се.
Благодаря. Бен ще идва ли?
Май да. - Как е с него?
Идва ли у вас? - Да, дойде в сряда.
Защо не ми каза? - Не стана дума.
Каквото и да стане с когото и да е, искам да знам веднага.
Добре ли се целува?
Май да. - Дай повече подробности, де!
Правихте ли нещо друго? - Не ми се говори, Ем.
Разбрах те!
Щом нямаш гадже, трябва ли да ти казвам всичко за моето?
Не ти искам гаджето. - И той не те иска.
Излиза с теб, защото вече е минал другите.
Ти за него си просто бройка.
Никога не ме наричай просто бройка!
Джулс ти е уреждала срещи, без да знаеш.
Да. - Умница.
И тази жена... - Аманда.
Мамка му! Схвана ми се кракът.
Как да ти помогна? - Дръж ми крака.
Дърпай.
Кажи ми, де. Умна ли е?
Кой? - Аманда.
Много е умна. - Хубава ли е?
Доколкото си спомням, да. - Къде ще я заведеш?
Никъде. - Защо?
Не му е времето сега. Дръпни...
Какво правиш? - Ще се развеждам с Майк.
Какво? Защо не ми каза? - Не си ме питал.
Как да предположа? - Затова не ни се получи!
Мислиш само за своите проблеми и за нищо друго!
Сара.
Ела, седни. Моля те.
Изневерявал ли ти е? Имал е друга?
Стига глупости. Майк е бавен, но не е малоумен.
А ти? - Откъде да намеря време?
В свободното си време се грижа за теб.
Не, ние...
Няма я магията.
Първо си мислех, че минаваме през труден период
След това се замислих как ще се отрази на децата.
Но всъщност...
Задържаше ме само мисълта какво беше преди.
Защо ми го казваш сега?
Защото понякога...
Понякога най-добре да се насладиш на спомените си
и да продължиш с живота си.
Ало? - Аманда ли е?
Да, на телефона. - Обажда се Дейвид Евънс.
Радвам се да те чуя. ... И аз се радвам.
Ами...
Исках да те питам само дали важи онова предложение
да пием по едно в събота.
Да, с удоволствие. В "Руби" в осем?
Супер. - Чудесно.
До тогава. - До събота. Чао!
Добре...
Аманда!
Здрасти.
Мамка му.
Излизам. - Добре. Успех.
Много си красива.
Благодаря.
Искаш ли пари за такси? - Не.
Ще преспим при Софи.
Ще ти оставя 20 лири. - Няма нужда.
Щети ги оставя на плота.
Добре. - Приятно прекарване.
Да.
"... в добрия стар град, градче или окръг в добрия стар свят."
"Нека Господ благослови всички ни!"
Мамо? - Да?
На татко му липсваш.
Какво е това? - Джес...
Добре ли си? - Да.
Извинявай. - Няма нищо.
Може да вляза пак. - Няма проблем.
Добре ли си? - Да.
Сърцето ми се пръсна, но ще се успокоя.
Радвам се да те видя. - Започваме добре.
Знам. - Направо чудно.
Уиски с лед? - Добре си спомняш. Благодаря.
Две уискита с лед, моля.
Джулс! Много се радвам, че дойде!
В хладилника има бира и сайдер. ... Супер. А да си виждала Бен?
Не, не съм го виждала.
Софи! - Наташа!
Бен
Изглеждаш невероятно. - Благодаря.
Не си остаряла и с ден. - Стига.
Да не си била в крио сън?
Много си мил. - Наистина изглеждаш чудесно.
Аз приличам на дядка, а ти си същата.
Имам добри гени. И ти изглеждаш чудесно.
Колко години минаха? - 17?
Леле мале! Ти си била на три години тогава.
Джулс!
Бен много добре се целува.
Не знам какво да ти кажа. - Защо, какво има?
Малко е сюрреалистично. - Кое?
Аз и ти. Пием заедно.
Да.
Знаел си, че си падам по теб. - Не, нямах представа.
Не? - Шегуваш ли се?
Не. Нямах представа, че имам шанс.
Ти наистина ли?
Идваш ми като коледен подарък.
Оттогава си се оженил. Онова момиче, с което излизаше?
Катрин? Клоуи? - Клер.
Клер, точно така. - Да.
Виждала съм я Няколко пъти, но как се гледахте двамата само...
Сигурна бях, че вече си зает.
Но ето ме тук. - Тя как е?
Аз... Не ми се говори за това.
Стига, Дейвид. - Хайде по още едно.
Още едно. - Кажи ми какво стана.
Ами...
Теб какво те интересува?
Дейвид. Как така какво ме интересува?
Моля? - Тя е всичко, което не си ти.
Ти си красива и умна и...
Но тя...
Тя грееше като слънце.
Можеше да освети всяка ситуация и нито аз, нито ти можем.
Извинявай.
Държа те...
Тате?
Какво стана? - Ти...
Нали нямаше да се прибираш? - Плановете ми се промениха.
Използва ли парите, които ти дадох? - Да.
А каза ли ми "благодаря"? - Благодаря.
Да измета ли стъклата? - Не, аз ще ги измета. Лягай си.
Ще се оправя. - Лягай си, казах.
Просто си лягай.
Защо се държиш като идиот? - Защото, както винаги, не ме слушаш.
Ето затова.
Просто... Исках да ти помогна. - Не съм те молил за помощ!
За каквото и да е!
Татко... - Не ти решаваш дали съм самотен.
Ами аз? - Какво за теб?
Не става дума за теб! За пръв път.
Набиране Клер
Гласовата поща е пълна.
Имате 158 нови съобщения.
За да чуете новите съобщения, натиснете 1.
Здрасти, мамо, Джулс е.
Няма нужда да се представям, ти ме познаваш.
Дано ме познаваш. Сигурно си забравила.
Всъщност не знам защо звъня. Даже се чувствам като глупачка.
Исках да ти чуя гласа. Липсваш ми.
Аз съм. Знам, че не обичаш да псувам, но трябва да си го кажа.
Добре. Г-жа Едуардс е тъпа кучка.
Истинска кранта. Спуках се от учене за контролното.
Вярно, че не се справих,
но нямаше нужда да ме излага пред класа.
Ако се радва да унижава ученици, значи животът й е доста тъжен.
Мамка му, тя идва към мен. Сигурно ме е чула.
Ще затварям, мамо. Чао.
Аз съм. Няма да познаеш какво стана вчера.
Както си гледах някакъв филм, получих съобщение от непознат номер.
От едно по-голямо момче от мен е. Казва се Бен. Говорили сме си,
засичали сме се в училище, но нямах представа, че ме харесва.
Накратко, в понеделник след училище ще излезем на кафе.
Само не казвай на татко.
Ще се наежи и ще ме заплаши, че ще му счупи краката.
Всъщност, по-вероятно е да го покани на чай, и това е по-зле.
Ще го харесаш, мамо.
Това исках да ти кажа. Обичам те, чао.
Аз съм.
Всички очакват от мен да съм добре.
Искат две години по-късно да е същото, но аз не съм добре.
Мамо, не съм добре!
Животът ми не е като по старому. Дори не знам дали е нормален!
Никой не ме разбира. Нито даскалите, нито Ем, нито татко.
Татко никога не ме е разбирал. Никога няма да ме разбере.
Защо ме остави? Не мога да се справя сама.
Нямате повече нови съобщения.
Откъде разбра?
Смартфоните са невероятно нещо.
За родители, които се притесняват, или за смущаващи типове.
Искаш ли да ти дам якето си? - Не.
Исках да поговоря с някого, тате.
Знам. - Не.
Не знаеш. Само така казваш.
Но искам да разбера. Наистина искам.
Как мина партито?
Бен ми изневери. - Тоя боклук.
Няма проблем. - Има проблем.
Ако това те успокоява, срещата ми беше провал.
Дано. - Да...
Как така?
Намираш се в гробище с дъщеря си.
Успехът не би те довел тук.
Какво каза Ем затова с Бен?
Не знае. Скарахме се.
Тя ли беше виновна, или ти? - Аз съм виновна.
Дали ще ми прости? -Със сигурност.
Тя би искала да си щастлив. Нали го знаеш?
Да.
Знам.
Миналата седмица тук имаше доста охранители.
Така ли? Защо? - Хората си умираха да влязат.
Тате!
Това беше много неуместно. - Беше смешно.
Не всичко е шега. - Понякога ми се иска да беше.
Благодаря.
Много ми липсва, тате.
Аз съм до теб. Не се притеснявай, миличка.
Да отидем на топло. Да се прибираме.
Добре.
Клер Луиз Евънс отдадена майка и съпруга
21 април 1977 - 15 август 2018 г. Няма да те забравим!
Много е студено. Да се прибираме.
Ще ти направя горещ шоколад. - Добре.
Отсега нататък ще ме слушаш. - Добре.
Няма да правиш циркове. - Ще се опитам.
На Коледа си припомняме, че най-важна е любовта.
И когато мислите ни се насочат към онези, които ни напуснаха,
ни се иска да ги прегърнем
и да изречем онези две думи, които описват тази свята нощ -
"Обичам те."
Изричайте ги, когато можете.
Не чакайте Коледа за тях.
Съжалявам!
Извинете, може ли? Извинявам се много.
Благодаря.
- Моля.
Много е добра, нали? - Да.
Дъщеря ми.
Наистина ли? - Да.
Прекрасна е. - Да. Не се е метнала на мен.
Аз съм Дейвид.
Лора.
Приятно ми е. -И на мен.
Обичам те.
Обичам те, тате.
ТВ рип субтитри от JJD @ 2021 YavkA.net