По истинска история
Вода. Някой да донесе вода. Тя ще припадне. Бързо!
Госпожо, госпожо, качването на камиона е забранено. Слезте, ако обичате.
ЮЛКА ГАШИ
ЧУН ЛАЙЧИ
Един филм на БЛЕРТА БАШОЛИ
КОШЕР
Дядо, днес видях червена риба в реката.
Наистина? - Да. Играех си там и я видях.
Не може да бъде. Няма никаква риба, откакто свърши войната.
Лъжеш. Защото винаги лъжеш. - Не лъжа, защо да лъжа?
Млъквай. - Ти млъквай.
Не си говорете така.
Аз ще отида следващия път, когато карат тела.
Едон, не трябва да си играеш близо до реката!
Колко пъти трябва да ти казвам?
Здравейте всички! - Здравей, Хаджи!
Изглежда днес ще стигне поне 37 градуса.
Ще ни изпече всички.
Татко, ще тръгвам. - Приятен ден.
Приятен ден и на теб. - Приятен ден.
Искам само да ви кажа, че това е много добра възможност за вас
и мисля, че трябва да я използвате.
Обаче не мога да ви накарам, ако не искате.
Замире, мислила ли си какво ще кажат хората? Или не си?
Откъде да знам какво ще кажат хората? Те говорят, говорили са и ще говорят.
Говоря за себе си. Абсурд е да си позволя
да ме клюкарстват хората.
Ще казват: "Жената на изчезналия мъж кара кола."
Знаете ли какви мръсотии може да говорят зад гърба ми?
Всъщност аз бих искала.
Някога карах трактора, но Илир го беше страх да не се изгубя в полето,
оставих го и не се реших повече. - Ами аз? Може ли да взема книжка?
Да, ако искаш да учиш, инструкторът ще те научи на всичко. От теб зависи.
Инструктор? Не казахте ли, че се прави от женската организация?
Емине, женската организация плаща, някой друг те учи.
И този, който ни учи, мъж ли е или жена?
Изобщо няма значение дали е мъж или жена!
Важното е да вземеш книжка, защото с книжка по-лесно се намира работа.
Освен това, ще трябва да ми кажете до седмица, няма да ни чакат повече.
Татко знае ли как се лови риба?
Ставай, да тръгваме!
Мамо, отговори ми.
Как беше на връщане, татко? - Справих се лека-полека.
Продадох един днес.
Трябваше да го продам по-евтино. - Достатъчно е.
Те не произвеждат достатъчно и медът не се продава добре.
Само 30 евро?
Какво мога да направя с тях, Замире?
Освен брашно и олио, нищо друго не мога да купя с тях.
Едонa, знаеш, че ако можех, щях да ти дам повече.
Става трудно да се намерят дарения. - Михрие, ела! Твой ред е.
Дано Господ ни помага!
Ще получим ли нещо друго този месец?
Не, Михрие, това е всичко за този месец.
Мога ли да взема за Хирие? - Тя защо не дойде сама за парите?
Намериха съпруга й и сина й.
Подпиши се и тук за нея.
Късметлийка! Вече няма да се стряска при всяко почукване на вратата.
Някой попита ли за шофьорска книжка?
Не, никой.
Разбира се, че не. Остават само два дни.
А ти?
Имаме кола за даване, но не можем да я дадем без шофьор.
Може да ни помагаш в града и да работиш тук с жените.
Трябва да идеш, Фахрие!
Наза е права, помисли си.
Каквото правиш, се отразява на цялото семейство,
и доброто, и лошото.
Ако смяташ сина ми за мъртъв, аз съм още жив!
Не мога да се осланям на теб, татко, знаеш това.
Децата растат и трябва да мисля дългосрочно.
Трябва да си знаеш мястото в това семейство!
Дясното платно.
Карай в платното си.
Спокойно, така е добре. Спазвай си платното колкото можеш.
Много добре, много добре. Включи на втора.
Много добре.
Не е нова, но върши работа.
Хубава е.
И тук.
Благодарни сме, че ни съдействахте. Много ни помогнахте.
Идеята, идеята беше много добра.
Но трябва да подготвите нов договор възможно най-скоро.
Трябва да чакаме засега, защото не знаем какво става в момента.
Защо?
Хората харесват домашна храна.
Добре се продава.
Ако намерим пари, ще опитаме пак,
но засега имаме много трудности.
Няма никакви трудности! Говорим за правене на айвар, не за строежи!
Благодаря.
Всичко хубаво. На добър час.
Не мога да се впусна в нещо, ако не съм сигурна, че ще успея.
Приятелят ти от супермаркета каза, че той може да го продава.
Жените ще правят айвар, той ще го продава.
Не е толкова просто. Имаме сериозни парични проблеми в организацията.
Ако организацията затвори, ще загубим много дарения за жените.
Този месец нямаме и за помощи. - Замире, не ни трябват ни дарения,
ни помощи. Трябва ни работа! Ще полудеем!
Не виждаш ли, че никоя от нас не е наред?
А аз? Мислиш, че съм наред ли?
А ти имаш работа, Фахрие, не го забравяй.
А другите жени? - Не искам да говоря за това.
Няма да се участвам в това и ти също!
Не знаех, че пушиш?
Не пуша.
Само паля от време на време.
Да не си посмяла да кажеш на дядо ти!
Питах Вера за учебниците за 8 клас, но тя каза, че няма да ми ги даде.
Дъщерята на Емине? - Курва!
Къде учиш тези думи? - Тя ме нарече така.
Ще говоря с Емине. Все ги дава на нас, ще ги даде и сега.
Не ги искам! - Така ли? Имаш ли пари да ги купиш?
Много мечтаеш.
Добре, Емине. Ти винаги имаш нещо против.
Деверът ми ще полудее. - Но първо го попитай, Едонa.
Питах го за книжката, развика се. Искаше да ме убие.
Камо ли да питам за работа.
Не мисля. - Лесно ти е, Фахрие.
Свекърът ти е кротък като агне.
Моят свекър е съвсем луд. - Не казвам, че е лесно, Луме.
Но трябва поне да го питаш. Едонa опита.
Но другите дори не си направихте труда.
И не е като да работите кой знае къде, ще работите у нас.
Всички ме познават и всички знаят, че сме добро семейство.
Да. Всички те познават.
Всички знаят, че караш кола, работиш в града.
И?
И... Фахрие...
Съжалявам, че ти го казвам,
но в цялото село се носят клюки за теб.
Говорят, че караш кола, ходиш сама до Прищина.
Че работиш сама.
И най-лошото от всичко - че ако Агим беше жив, щеше да го е срам от теб.
Мислите ли, че може да се получи така?
Няма какво да мислим толкова. Цял живот сме правили айвар.
Знаем как да направим най-добрия.
Имате ли регистрирана фирма?
Да, имаме.
Току-що я отворихме. Аз съм й мениджър.
А пари?
Имам предвид, пари за да започнете. - Имам.
Ще се оправим някак, питаме само дали ще го продавате. Другото е наша работа.
Можем да ви дадем няколко рафта тук в супермаркета
и ако се продава, ще получите дяла си, ако не, ще си вземете стоката обратно.
Има ли някакъв проблем? - Не, няма.
Добре. Честито.
Благодаря!
Мениджър, а? - Е, не дойдох за бодигард,
трябваше да кажа нещо.
Какво има? Не приличам ли на такава?
Приличаш, но бях изненадана, че дори знаеш тази дума.
Може да съм стара, но не съм глупава.
Стара? Млада си още. - Да бе.
И двете съм: млада и глупава.
Защо не ми каза, че той е толкова красив?
Щях да се облека по иначе, по-добре.
Млъквай!
О, Господи!
Фахрие, нараниха ли те?
Проклети идиоти!
Остави! - Добре ли си?
Да го изчистим цялото? Внимавай.
Остави.
Курви!
Донеси ми тиксото от багажника!
Друж тук!
Мамо, кой счупи прозореца на колата? - Никой.
А как се счупи?
Случайно.
Ще ми дадеш ли и аз да лепя?
Пази си пръстите.
Кой го счупи?
Някой от кафенето.
Видя ли ги?
Сто пъти ти казах, каквото правиш, се отразява на цялото семейство,
и доброто, и лошото.
Не минавай оттам повече!
С какво мога да помогна? - Имам такъв циркуляр, продавам го.
Не, не ни трябва. Съжалявам, имаме вече много.
Ще го продам евтино. Беше на мъжа ми.
Май трябваше да помислиш още, защото току-що загуби кралицата си.
"Куку-куку" какво съм направил. - Твоя грешка.
Минаха 7 години откакто хора са били изселвани,/i>
били са убити или пратени в затвора и много от тях все още липсват.
В церемония в памет на героите и изчезналите от село Круша е Маде,
присъстваха хора от цяло Косово,
включително много активисти, посланици и публични личности...
Тук. - Кой?
Върни малко.
Тук? - Този?
Да видим дали...
... не си обръща главата? - Но това е неговото сако, знам.
Ще извадя тази част и ще пусна доклад и ще видим какво можем да направим.
Трябва да направиш повече, Ардиан, знаеш много добре къде ги отведоха
и какво се случи с тях, Агим трябва да е бил точно там.
Честно, Фахрие, опитваме се да направим много,
но знаеш, че това е политика и не зависи от нас.
Знаеш ли кога ще докарат още тела? - Скоро, надявам се.
Говори ли със свекър си за ДНК теста? - Когато е готов, ще ти се обадя.
Да, полека, моля, тежък е.
Мамо, защо взимат циркуляра на татко? - Купиха го.
Продала си им го? - Да, защото ми трябват парите.
Не мога да повярвам, че продаваш циркуляра на татко.
Зана, дъще, знам, че ти е мъчно. - Нищо не знаеш.
Мислиш, че ще излезе нещо добро от продажбата му?
Продай всичко тогава, гледай нищо да не остане.
Момчета, оставете циркуляра там!
Пуснете го веднага! - Чичо, платили сме парите.
Тогава си взимайте парите и се махайте от къщата ми!
Татко... - Казах вече!
Едон, влизай вътре.
Татко, този циркуляр значи много за мен, както и за теб.
Нямам друг избор.
Искам да започна нов бизнес с всички жени от Круша,
да правим айвар за продаване.
Искаше да продадеш циркуляра за айвар?
Нямам избор, татко, парите ми трябват. Откъде да ги взема?
Как ще погледнеш сина ми в очите, когато той се върне?
Ако се върне.
Ако някога се върне, той ще ме разбере.
Мамо!
Ела, Наза. - Това са най-големите, които имам.
Хубави са. - И няколко буркана.
Добре ли си? - Да, да, добре съм.
Качвай се, ще идем у Луме.
Дай ми и тази табла, с тези лъжици.
Влизай, аз ще я изпратя до вратата. Няма да се бавя.
Хвани от тази страна.
И така, Наза, мога да направя малко у нас.
Колко можеш да направиш? - Около 20 буркана без проблеми.
Здравей, Луме. Създадох ти главоболия.
Не говори глупости, сама поисках, не си ми казвала.
Не можеш да направиш всичко това сама.
Вземи това, Наза. - Благодарим, Луме.
Бог да те благослови. Приятен ден.
Виж я тази лудата, цял ден с тези буркани.
Не им обръщай внимание!
Бахри, веднага щом продам нещо, ще ти платя за пипера.
Е, стига да не се забавиш много, че парите ни трябват да купим стока.
Изобщо не се притеснявай, няма.
Само още един.
Ти ли караш тази кола? - Да.
Откога? - Наскоро взех книжка.
Благодаря ти много. - Няма проблем.
Искаш ли да пием по едно кафе тук?
Какво? - Да пием кафе.
Не влизам в кафенето, Бахри.
Ще ти платя за пипера много скоро. Ще ти върна парите, спокойно.
Само едно кафе, какво толкова. - Приятен ден.
Вземи чувала и го качи горе. Няма "здравей", няма нищо!
Щях да те убия, ако можех. На часа! - Какво ти става?
Знаеш ли колко те мразя? Мразя те от дън душа!
Така ли? Сега да се разплача ли? - Ти никога не плачеш за глупости!
Мери си приказките. - Ще плачеш като се върне татко,
защото ще ти обърка плановете.
Вземи и тази снимка. Продай я за 10 цента! Ще я купят, да се спасиш.
Стига, ти казах! - Теб трябваше да отведат, не татко.
Ти дори не искаш той да се върне, защото си курва, както всички говорят.
Това е най-лесният начин да намерим Агим...
Или ти, или децата трябва да дадат кръв...
Цялото село направи същото.
Няма да го убием като разберем!
Чичо Хаджи, кръвният тест ни улеснява да...
Нямаме нужда от него!
Приятен ден!
Фахрие, мисля, че щеше да е добре ако бяхме опитали малко по-твърдо...
Знам, че не ти е лесно, дори...
Той е на 75 години. Не мога да го принуждавам. Не иска.
С ДНК тест въпросът може да се реши много по-лесно, Фахрие.
Ще се реши за вас.
За нас няма никога!
Приятен ден! - Приятен ден!
Приятен ден, Фахрие! - Приятен ден!
Ще взема тези. - Да, вземи ги. Хайде, бързо!
Ще има много хора, трябва да сме първи.
Свършвайте и да вървим. Побързайте!
Кой би повярвал, че и след седем години
още няма да знаем съдбата на любимите ни хора.
Днес сме се събрали тук, както ще го правим винаги,
докато не намерим всеки един човек.
Тук сме пред сградата на правителството,
за да изразим отново разочарованието си
от това, че те не полагат усилия да намерят любимите ни хора.
Какво друго да направим?
Към кого да се обърнем за помощ,
когато никой... когато никой не чува гласа ни?
Политиците не ги е грижа за нас,
но ние ще им кажем нещо:
Ние не можем да бъдем свободни!
Косово не може да бъде свободно, ако не знаем съдбата на изчезналите мъже,
жени и деца.
Цялото правителство не прави нищо.
Стоят си на удобните столове в канцелариите, с хубава заплата.
Защо да се притесняват с нас, които чакаме?
Нашето правителство, международните организации,
гражданското общество,
трябва да притиснат Сърбия
да осигури информация за мястото на масовите гробове,
на нашите мъже, момчета, момичета и на нашите деца.
Защо трябва да идваме тук всяка година?
Защото няма къде другаде да отидем.
Мислиш ли, че са хвърлили татко тук?
Не знам.
Ами ако е избягал, мамо?
Хората бягат, измъкват се, особено когато ги е страх.
И откъде знаем, че са го хвърлили тук?
Татко, ще наредя тези и ще отида да взема Наза.
И ще ходим до човека в супермаркета, ще пробва айвара днес...
Надявам се да го хареса.
Добре.
Тръгвам, тогава.
Много вкусен. Благословени да са ръцете ви.
Поздравления.
Фахрие... - Какво правиш тук?
Не помоли ли за помощ?
Помолих, но... по-добре си отивай. - Не го гледай... само грабни чувала.
Пиперът е хубав, нали?
Всъщност има и които се белят трудно.
Зана, хайде слез да помогнеш!
Не безпокой момичето, ние сме достатъчни...
Достатъчно ще работи, когато порасне.
Ще ходи на училище, ще живее по-добре и няма да се занимава с такива работи.
Училище или не, преди всичко трябва да бъде жена.
Надявам се да не й позволят да се омъжи млада.
Аз се омъжих много млада.
Ти още си млада, може пак да се омъжиш.
Не съм ти майка да те уча.
Прави каквото искаш, но нямаш деца.
Не знаем дали нашите мъже ще се върнат някога или не.
Преди да са те омъжили за някой дядка, по-добре направи нещо за себе си.
Какво трябва да правя? - Бели пипер!
Чисти ли са ти ръцете?
Ще си вървя сега, имам някои неща да довърша. Утре ще дойда пак.
Добре!
Хич не й харесва да говоря за женитба. - Наза, остави я.
Знам. На никоя от вас не й харесва да говоря на тази тема,
но ще съжалявате, помни ми думата.
Мамо, смесителят се е развалил и цялата баня е във вода.
Махай се оттам, сега ще погледна.
Откъде знаеш как да го поправиш?
Знам, защото гледах как баща ми работи в къщи и се научих от него.
Да ти държа ли това? - Не, остави го!
Дръпни се, ще се измокриш.
Може би и за теб е добре да започнеш да се учиш на някои неща.
Оплесках го.
Фахрие!
Ей, Фахрие. - Луме?
Луме ми каза, че ти е направила малко айвар и...
И аз донесох малко. - Надявам се да не сме оплескали нещо.
Не, изобщо. Влизайте.
Не, не можем да влезем, но се надявам, че е няма проблем да го нося така.
Всякак става, Емине, не си създавай проблеми.
Елате да пием кафе, какво лошо може да има в това.
Няма, разбира се.
Вземи.
Можеш ли да ги носиш? - Да, да.
Наза, разкажи ни как си станала булка.
За Бога, сто пъти съм ви го казвала. - Хайде, хайде.
Какво има за разказване! Изплаших се когато младоженецът влезе.
Защо се изплаши? - Не беше много за гледане.
Дребен, мършав, с голям мустак.
Беше ме страх, че ако го докосна, ще падне горкият.
Слушайте само какво говори! - Но и него го беше страх.
Изглеждах по-висока от него.
Ти висока? - Бях на висок ток.
Изглеждах дебела до него. Имах 40 украшения по главата.
За щастие прозорците бяха залостени,
иначе той щеше да скочи през прозореца.
Стига, моля те, стига. Никога не млъкваш.
Знаеш, че Хаджи е вътре и ще го хване срам, ако ни чуе.
Мислиш, че Хаджи не знае за такива работи!
Млъкни вече! Просто млъкни.
Но наистина се обичахме.
Как върви, момичета? - Добре, добре.
Да не забравите да избършете капачките.
Емине, останаха ли много? - Много останаха.
Дръпни се, Наза.
Фахрие, къде остави кърпите? Не мога да ги намеря.
Ето ги.
Един момент, тихо.
Ало? Да?
Понякога не е нужно да знаеш много, просто ти трябва дарба от Бога.
Може да е в бизнеса, във всекидневния живот или в каквото вършиш.
Не ни ли харесват айвара? Не се ли продава добре?
Изглежда добре, нали? - Много добре.
Май не сте доволни. Искате ли да се промени нещо?
Не, не, всичко е хубаво. - Или да ги преместим другаде?
Тук са добре. - Айварът ви е много хубав!
Следващия път трябва да сложите етикет с името на фирмата,
или може да напишете "домашен айвар", както искате.
Не гледай!
Това не е гледане. Аз съм ти майка!
Но ти си момиче, мамо. Не трябва да гледаш.
Изтрий си гърба, сигурно не можеш да го стигнеш.
Стигам го, не съм дете вече.
Дай ми хавлията. - Първо спри водата!
Дай ми я.
И недей да гледаш!
За Бога, вижте какво е станало.
Какво са направили?
Луме, стъпвай отсам. Да отделим счупените буркани.
Ще отида да взема метла.
Вземи и няколко лопати.
Защо хвърляш камъни? Защо хвърляш камъни, а?
Видя ли, че счупи стъклото?
Ако не беше жена, щеше да видиш ти.
Как не те е срам!
Отвори ми кутията с инструментите.
Дай ми лепилото
и дай да я поправим, защото купих ново стъкло.
Мама много се ядоса, че я счупих.
Ами, не трябва да говориш на майка си така.
Знам, дядо, но като слушам как всички говорят, не издържам... и ме хваща яд.
Искаш ли да имаш работа и да шофираш когато пораснеш, а?
Мисля, че искаш!
Виж, не е зле, нали?
Ема има много снимки с баща й.
Е, те не изгориха тяхната къща като нашата.
Изкарахме късмет да намерим това място.
Много ми се иска да имах повече снимки,
където да го виждам по-отблизо.
Кълна се, че никой няма да забележи, че е била счупена.
Дори майка ти ще е доволна, когато я види.
Сложи ги отзад, защото тук не остана място.
Ще пием ли кафе? - Говорихме за това, Бахри.
Хайде де, само едно кафе. - Говорихме по този въпрос.
Хайде, само едно кафе. - Какво правиш?
Нищо. - Ти ненормален ли си, Бахри? Бахри!
Побъркан, гаден маниак...
Махай се!
Махай се от мен! Остави ме на мира!
Куче!
Лайно такова!
Зана! Зана, дай да ги покрием.
Дръж тук. Дръж с ръцете. - Май по-добре да ги покрием с найлон?
Чуваш ли? Да ги покрием с найлон?
Камъкът ще ги държи, мамо. Да вървим вътре, ще изстинеш.
Не се бой, нормално е, време му е.
Ще ти дам от моите тампони, държа ги тук.
Знам къде ги държиш, оттам взех миналия път.
За втори път ли ти е?
Пораснала си, дъще моя.
Не плачи, мамо.
Добър ден. - Добър ден.
Аз ги извиках.
Направи нещо хубаво, чичо Хаджи. - Ще ни помогне много.
Надявам се.
Влезте.
Един момент. Внимателно.
Давай, давай. Добре е, добре е.
Той знаеше как да работи с пчелите.
Не помня някога да са го жилили.
Той беше спокоен човек.
Дори като дете беше много спокоен.
Беше много щастлив, когато сам си направи кошерите.
Липсва ми, татко.
И на мен.
Не го правим за теб, а за себе си. За всички нас.
Ето, донесох още един чувал.
Фахрие, виж само колко хубав излиза.
Ухае много добре.
Мисля, че сложихме достатъчно.
Ето, донесох още.
Станаха доста добре. - Ти дръж, татко, аз ще го сложа.
А, само го слагаш и той се залепва сам.
Да, сам се залепва. И този.
Изглеждат толкова добре. - Да не се притесняваме за дреболии.
Преброихте ли колко буркана имаме тук?
Защо някои капачки са с този цвят?
Виж, мамо. - Браво, много добре.
Само ги слагай малко по-прави.
Стига, за Бога, защото заслужаваш да танцуваш
и свириш, да правиш каквото искаш.
Знаеш ли, че ако ние бяхме изчезнали през войната,
мъжете ни щяха да се оженят отново след месец
и то за жени по-млади от нас.
Няма да сменя тази станция, харесва ли ви?
Да, много, ела.
Дай ми една цигара, Наза.
Хайде, жени, ставайте, елате да играете.
Зана, идваш ли и ти?
Госпожо Фахрие?
Не трябваше да го пипате. Трябваше да ме повикате.
Мама го поправяше, но аз я разсейвах.
Добър ден. - Как си, Фахрие?
Трябва да увиеш добре тръбата с кълчища.
Едон.
Този път са намерили дрехите...
Ето отвертката, дядо.
Ох, сине мой...
Ще го поправим сега заедно.
Фахрие...
Да? - Може да дойдеш.
Ще те чакам тук.
Номер 087.
Фахрие, това е...
което гледахме... Сакото, както ти го описа.
Искаш ли малко вода, Фахрие?
Не са на съпруга ми!
Това не са неговите дрехи.
Фахрие, моля те, били са заровени дълго време и са унищожени.
Сгрешили сте.
През март 1999 в село Круша е едно от най-големите кланета
по време на войната в Косово. Убити и изчезнали са над 240 хора от селото.
Днес, 20 години по-късно, над 1600 човека липсват в Косово, 64 от Круша.
Едни казват, че са хвърлени в реката, други мислят, че са убити в гората,
а някои се надяват, че те ще се върнат... живи.
Фахрие Хоти управлява успешно бизнеса си.
Дава работа на над 40 жени от Круша. Изнася в много страни на Европа.
Когато се видяхме последния път, уговаряше износ и за САЩ.
Дъщеря й и синът й работят във фирмата и ще я наследят.
Хаджи не е вече сред нас.
По истинска история.
Някои сцени са измислица и не са по истински събития или герои.
Сценарист и режисьор БЛЕРТА БАШОЛИ
Превод и субтитри vanval