Отвори очи.
Оттук ли идва нашата магия?
Тази свещ ни дари с чудо.
Откъде идва това чудо?
Преди много време,
когато се родиха трите ми деца,
бяхме изгонени от дома ни с дядо ти Педро.
Към нас се присъединиха много хора,
с надеждата да намерят нов дом.
Не можахме да избягаме от опасностите.
Загубихме дядо ти.
В този мрачен ден,
се случи чудо.
Неугасващият пламък на свещта,
ни благослови с живот.
Удивително място.
Енканто?
Енканто.
Чудото стана голямо.
И нашата къща,
нашата малка къща…
… оживя, за да ни защити.
Когато децата ми пораснаха,
чудото ги благослови с вълшебен дар, за да ни помогнат.
Когато и техните децата пораснаха…
Те също получили дар. - Точно така!
Когато всичките ни дарове се обединиха,
превърнаха новия ни дом в рай.
Тази вечер, свещта ще ти даде твоя дар, любов моя.
Да укрепим нашата общност и дом.
Накарай семейството си да се гордее с теб.
Нека семейството ми се гордее с мен.
Да, къщичке, тръгваме.
Какъв мислиш, че ще бъде моят дар?
Ти си чудо, Мирабел Мадригал.
Дарът, който те очаква…
… ще бъде специален като теб.
Е Н К А Н Т О
Нека семейството ми се гордее с мен.
Добро утро, дядо!
Кога ще е вълшебния дар? - Тази вечер, наред е братовчед ми.
Какъв ще е дарът му? - Ще разберем.
Какъв е твоят? - Кой иска да знае?
Ние!
Не мога да говоря за себе си. Аз съм от невероятните Мадригал.
Невероятните Мадригал? - Няма да ме оставите на мира, нали?
Къщичке, помогни ми. Чекмеджета!
Под! Врати! Да тръгваме!
В нашия дом, живеят стари и млади.
Пълен е с музика и собствен ритъм.
Това е моето семейство. Перфектното съзвездие.
Има много звезди и всички те блестят.
Но баба е тази, която отговаря тук.
Тя беше тази, която ни доведе тук.
Всяка година семейството ми е благословено.
Има много неща, които трябва да знаете.
Добре дошли при семейството Мадригал!
Това е домът на Мадригал.
Тук всички са фантастични и вълшебни.
Аз съм част от семейство Мадригал.
Леле, ето ги! - Какви са даровете ви?
Не помня всички! - Не знам кой, кой е.
Добре, успокойте се. - Невъзможно е!
Разкажи ни за твоя дар. - Искаме да знаем всички дарби!
Затова кафето е за възрастни хора.
Леля ми Пепа, влияе на времето.
Когато е нещастна, температурите падат.
Чичо ми Бруно… - Нито дума за Бруно!
Казват, че е видял бъдещето. Един ден изчезнал.
Това е майка ми, Жулиета. Ето го нейният дар.
Тя лекува с храна.
Рецепти й са истински лечебни.
Представете си как се чувствам. Мамо!
Добре дошли при семейството Мадригал!
Това е домът на Мадригал. Направете път!
Знам, че звучи фантастично и вълшебно.
Аз съм част от семейство Мадригал.
Тези момчета се влюбиха в Мадригал.
Вече са част от семейство Мадригал.
Чичо Феликс се ожени за Пепа, а баща ми за Жулиета.
Така баба станала Мадригал.
Заклехме се да помагаме на хората около нас.
Да заслужим чудото, което ни намери.
Градът расте, светът се върти.
С работа чудото ще продължи да гори.
Всяко поколение ще поддържа свещения пламък жив.
Коя ти е сестра и коя братовчедка? - Толкова сте много!
Как ги помниш?
В къщата ни има много деца. Винаги е забавно.
Знаеш ли, време е да преброим внуците!
Да преброим внуците!
Братовчедката ми Долорес има ухо като никой друг.
Камило може да се променя. Антонио получава своят дар днес.
По-големите ми сестри Изабела и Луиза.
Едната силна, другата съвършена.
Създава цветя и градът е красив.
Тя е перфектната дъщеря.
Луиза е супер силна. Красотата и силата никога не грешат.
Идвам, бабо!
Това е животът на семейство Мадригал.
Вече познавате семейство Мадригал.
Всички сме фантастични и вълшебни.
Това сме ние семейство Мадригал. Чао!
Но какъв е твоят дар?
Трябва да тръгвам, семейството ме чака.
Вече знаете всичко за семейство Мадригал.
Не мислих, че ще пея за себе си.
Просто ви представих семейство Мадригал.
Започнах от баба. Леля Пепа и времето.
Мама Жулиета, която лекува.
Баща ми Агустин, непохватен, но добър човек.
Искахте да знаете за сестрите и братовчедите ми.
Братовчед ми Камило не спира, докато не се усмихнеш.
Братовчедката ми Долорес чува всичко от разстояние.
Г-н Мариано, се ожени за сестра ми въпреки че е дива.
Вече знаете твърде много, трябва да тръгвам.
Семейството ми е невероятно. И аз съм част от него.
Мирабел!
Какво правиш?
Попитаха ме за семейството и…
Точно щеше да ни каже какъв е нейният дар!
Мирабел не получи дар.
Не си получила дар ли?
Мирабел! Доставка!
Специално за теб, защото нямаш дарба.
Нарекох го: "Специален подарък за не специални".
Благодаря. - И желая късмет на Антонио.
Последната церемония беше бъркотия.
Беше твоята и се обърка.
Ако бях на твое място, щях да бъда много тъжна.
Малки приятели, не съм тъжна.
Защото, с дар или без,
пак съм толкова специална, колкото цялото ми семейство.
Кой иска повече розово? - Къде да оставя каруцата?
Може би твоят дар е да отричаш реалността.
Вдигни го по-високо.
Камило, имаме нужда от още един Хосе!
Хосе!
Луиза, пианото, горе! - Дадено. Внимавай, сестричке.
Нощта на момчето ми трябва да е перфектна.
Ще дойдат хора. Нищо не е готово.
Цветя! - Някой каза ли цветя?
Нашият ангел!
Не пляскайте, моля.
Благодаря. - Няма защо.
Давам ти съвет като сестра. Стой настрана, за да не пречиш.
Всъщност, Иза, опитвам се да помага.
Ти се буташ навсякъде, не аз.
Не е нужно да се претоварваш. - Знам, мамо.
Искам да помогна с каквото мога.
Права е, любов. Емоциите са много. Церемонията е първата след твоята.
Ужилен си от пчела. - Знам какво е.
Когато с чичо ти Феликс попаднахме в семейството,
двамата без дарба, която никога не сме имали,
беше лесно да се почувстваме, нежелани.
Добре, тате. - Просто казвам, че те разбирам.
Любов, искаш ли да поговорим? - Трябва да се заема това.
Къщата няма да се украси сама.
Съжалявам. Изглеждаш страхотно.
Скъпа, запомни! - Запомни.
Няма какво да доказваш!
Един час!
Може би, трябва да оставиш украсата в други ръце.
Не, исках да те изненадам.
Мирабел, знам, че искаш да помогнеш.
Но тази нощ всичко трябва да е перфектно.
Градът зависи от семейство ни, от дарбите ни.
Най-добрият начин да помогнеш, е да стоиш настрана.
Нека останалите правят това, в което са добри.
Пепа! Имаш облак! - Знам, мамо.
Не мога да намеря Антонио. Какво искаш от мен?
Мамо, бъди мила с Мирабел.
Знаеш, че тази вечер ще й е трудно.
Ако церемонията не мине добре,
тази вечер ще е трудна за всички.
Антонио!
Всички те търсят.
Този подарък ще се самоунищожи, ако не го вземеш.
След… три, две.
Едно.
Нервен ли си?
Не се тревожи за нищо.
Ще получиш своя дар. Ще отвориш врата.
Ще имаш най-добрият дар на света.
Сигурна съм.
Ако не се получи?
В този случай,
ще останеш в детската стая с мен.
Завинаги.
И ще си само мой.
Иска ми се да имаш врата.
Знаеш ли какво? Не се тревожи за мен.
Защото имам страхотно семейство.
И невероятна къща.
Имам и теб. Страхотен си.
Ще получиш своя дар и врата.
Това ще ме направи по-щастлива от всякога.
Но ще ми липсва най-добрият съквартирант на света.
Знам, че харесваш животните.
Направих го за теб. Когато се преместиш в новата си стая,
винаги ще има какво да гушкаш.
Добре, човече, готов ли си?
Извинявай, още една прегръдка!
Добре, да тръгваме!
Заповядай!
Сесилия, дай пет!
Ето къде си. - Виж се само. Колко си пораснал.
Пепи, любов, ще го намокриш.
Направи баща си горд. - Не говоря така.
Нищо не съм казал. - Баба казва, че е време.
Ще те чакаме пред врата ти.
Добре де, спирам да говоря.
Преди 50 години,
в най-тежкия ни момент,
тази свещ ни благослови с чудо.
Най-голямата чест за семейство ни беше благословията
да служим на тази великолепна общност.
Тази вечер сме отново тук.
Още един ще влезе в светлината, за да ни направи горди.
Не мога.
Нуждая се от теб.
Хайде, да отидем до вратата ти.
Ще използваш ли дара си, за да почиташ чудото ни?
Ще служиш ли на тази общност и укрепваш нашия дом?
Разбирам те.
Разбира се, че могат да дойдат.
Имаме нов дар!
По-голяма ли е отвътре?
Къде искаш да отидеш?
Беше невероятно.
Знаех си, че можеш!
Дар специален като теб.
Трябва ни снимка. Всеки, съберете се.
Велика нощ! Перфектна нощ!
Кажете всички:
"Семейство Мадригал".
Не се разстройвайте или ядосвайте.
Не показвайте съжаление или тъга.
Все още съм част от семейство Мадригал.
Добре съм, като цяло съм добре.
Ще стоя настрана, докато блестите.
Не се чувствам добре.
Не мога да местя планини.
Не карам цветята да цъфтят.
Не мога да издържа още една нощ в стаята си
в очакване на чудо.
Не мога да излекувам никого.
Не мога да контролирам дъжда или урагана.
Не мога да сдържа невидимата болка
в очакване на чудо.
Вървя винаги сама.
Винаги искам нещо повече.
Сякаш пак съм пред врата в очакване да блестя.
Да блестя като другите.
Имам нужда от промяна.
Имам нужда от шанс.
Знам само, че не мога да стоя на страна.
Отвори си очите!
Бих преместила планините.
Ще накарам дървета и цветя растат.
Само някой да ми каже къде да отида.
Чакам да стане чудо.
Ще се науча да лекувам.
Ще дам на семейство си нещо ново.
Коя съм всъщност и какво мога?
Уморих се да чакам чудото, затова тръгвам.
Готова съм. Разбира се, готова съм.
Бях търпелива, лоялна и уравновесена.
Благослови ме сега, както ни благослови преди години,
когато ни даде чудото.
Закъснях ли за чудото?
Къщичке?
Хайде, бабо!
Къщата е в опасност!
Плочките падат и навсякъде има пукнатини.
Свещта почти угасна.
Покажи ми.
Какво?
Не, това…
Пукнатини имаше там.
Имаше ги навсякъде.
Къщата бе в опасност, свещта беше…
Бабо, кълна се… - Достатъчно.
Всичко е наред с къщата на Мадригал.
Магията е силна.
И всички напитки.
Моля, музика!
Ако си измислям, как се порязах?
Не бих провалила нощта на Антонио.
Мислиш, че си измислям? - Мисля, че имаше тежък ден.
Правя каквото мога за семейството.
Може да не съм супер силна като Луиза
или прекрасна като перфектната мис Изабела,
която никога не е с лоша коса, но…
Както и да е.
Иска ми се да можеше да се видиш, както аз те виждам.
Ти си перфектна точно, каквато си.
И си специална, като всички в това семейство.
Току-що излекува ръката ми с царевична мекица.
Излекувах ръката ти с любовта към дъщеря си.
Която е умна, с голямо сърце и красиви очила.
Мамо.
Знам какво видях.
Мира, брат ми Бруно изгуби пътя си в това семейство.
Не искам същото да се случи и с теб.
Поспи малко.
Утре ще се почувстваш по-добре.
Педро.
Нуждая се от теб.
Има пукнатини в нашата малка къща.
Ако семейство ни знае колко уязвими сме всъщност…
Ако нашето чудо умре…
Не можем да загубим дома си отново.
Защо се случва?
Отвори очите ми.
Ако отговорът е тук, помогни ми да го намеря.
Помогнете ми да защитя семейството ни.
Помогни ми да спася чудото ни.
Ще спася чудото.
Как да спася чудото?
Трябва да разбера какво става с чудото.
Нямам никаква идея. Но в това семейство има един човек,
който знае всичко.
Ако някой знае какво се случва, то това е тя.
Долорес, любима братовчедке, мога да ти споделя всичко.
Сподели ми и ти какъв е проблемът с магията.
Може би си чула нещо, което трябва да знам.
Камило, стига се правил на Долорес, за да ядеш повече.
Заслужаваше си да опитам.
Единствената, която се интересува, си ти.
И плъховете, които говорят в стените.
И Луиза. Чух как окото й потрепва цяла нощ.
Заповядайте. - Всички на масата, побързайте.
Луиза? - Семейството.
Всички сме благодарни за прекрасния дар на Антонио.
Казах им да ти стоплят мястото. - Благодаря ти, Тонито.
Сигурна съм, че ще разберем как да ползваме благословията ти.
Луиза, Долорес каза, че си нервна. Знаеш ли нещо за снощи и магията?
Знаеш! - Мирабел!
Ако не се държиш прилично, ще ти помогна. Къщичке!
Както казах, не трябва да приемаме чудото за даденост.
Затова днес ще работим два пъти повече.
Ще помагам на Луиза. - Спри се.
Първо, съобщение.
Говорих със семейство Гузман за годежа на Мариано с Изабела.
Долорес, определена ли е датата? - Тази вечер, иска пет деца.
Чудесно! Великолепен млад мъж за перфектната ни Изабела.
Ще имаме ново поколение с магически сили.
Това ще направи и двете семейства по-силни.
Добре, общността ни разчита на нас.
Семейство Мадригал!
Луиза, чуй. Какво?
Извинявай. - Какво ти става?
Луиза, можеш ли да отклониш реката? - Ще го направя.
Луиза, магаретата. - Заемам се.
Луиза, почакай.
Разкажи ми за магията. Какво криеш?
Нищо. Заета съм, по-добре се прибирай.
Луиза, къщата ми е наклонена.
Долорес каза, че имаш тик. Нещо те тревожи.
Дръпни се. Ще изпусна магаретата.
Луиза, кажи ми…
Кажи ми какво става. - Нищо не се случва.
Очевидно нещо те притеснява. Ако знаеш и не ми казваш…
Нищо не се случва!
Извинявай. Изпуснах си нервите. Исках да кажа…
Защо да се случва нещо? Добре съм, магията също.
Луиза е добре, не съм нервна. - Окото ти пак прави…
Аз съм силна, не съм нервна.
Твърда съм като земната кора.
Местя планини и църкви.
И сияя, защото знам колко съм ценна.
Разбира се. Къде отивате?
Мисля, че се натоварваш много.
Може би прекалявам.
Да.
Има нещо, което трябва да знаеш.
Снощи, когато си видяла пукнатините,
почувствах се… слаба.
Какво? - Луиза, магарета!
На път са! - Чакай, какво казваш?
Какво пречи на магията? - Не знам.
Чух възрастните да говорят, преди чичо Бруно да си отиде,
че имал ужасно видение.
Чичо Бруно? Какво е видял?
Никой не знае. Така и не разбраха.
Ако нещо става с магията, започни от кулата на Бруно.
Открий какво е видял. - Как да го направя?
Какво да търся?
Ако откриеш нещо, ще разбереш.
Но внимавай, едва ли напразно е забранена кулата.
Перфектна двойка сте. - Така е.
Това е добре за Енканто.
Къщичке, можеш ли да спреш пясъка?
Нищо ли не можеш да направиш тук?
Ще се оправя. Трябва да го направя.
За теб, за баба…
… и може би малко за мен.
"Открий какво е видял. Спаси…"
ТВОЕТО БЪДЕЩЕ ТЕ ОЧАКВА
Здравей.
Много стълби, за щастие си имам спътник.
Вече нямам, излетя.
Добре. Добре дошли в семейство Мадригал.
Има много стълби в къщата на Мадригал.
Мислите, че има друг начин заради магията ни, но няма.
Магия е, колко много стълби има! Бруно, стаята ти е най-лошата!
Добре, мога да го направя.
Отказваш ли се?
Празно е.
Какво пречи на магията?
Аз?
Откъде идваш така забързана?
Съжалявам, бях… - Какво имаш в косата си?
Моят дар! Загубих си силата! - Какво?
С Мирабел говорихме, че се натоварвам много.
Опитвах се да нося по-малко, но разбрах, че не мога.
Ще разочаровам всички. Почувствах се ужасно.
Взех всички магарета, тръгнах към конюшнята,
но те тежаха!
Какво си направила? Какво й каза? - Нищо. Аз не…
Мирабел, трябва да ида до Гузмани за годежа на Изабела.
Стой настрана от Луиза, докато не говоря с нея.
Тази вечер не трябва да има повече проблеми.
Каквото и да правиш, спри веднага.
Бруно, защо съм в твоето видение?
Божичко, лельо! - Съжалявам, не исках да…
Махай се!
Исках да взема нещата на Тонито, и чух името, което не произнасяме.
Страхотно, гръмотевици.
Ще заръми, а след това ще завали.
Ясно небе.
Лельо Пепа? Ако Бру…
Ако е имал видение за някого, какво означава това?
Нито дума за Бруно. - Знам. Хипотетично, ако те е видял…
Мирабел, моля те, трябва да се подготвим за Гузман.
Просто искам да знам, дали означава нещо хубаво?
Беше кошмар! - Феликс!
Пепи, трябва да знае. - Нито дума за Бруно.
Видя нещо ужасно. И тогава…
Щеше да се случи. - Нито дума за Бруно.
Ако не сте разбрали видението? - По-добре разбери, защото бе за теб.
Нито дума за Бруно.
Нито дума за Бруно!
Беше на сватбата ми. - Беше на сватбата ни.
На небето нямаше нито едно облаче.
Не се допускаха облаци.
Бруно дойде с ехидна усмивка.
Гръмотевица. Ти или аз да го кажа?
Съжалявам, любов моя. Следвам те.
Бруно каза, изглежда, че ще вали.
Защо го каза? - Това развали настроението ми.
Баба, взе чадъра.
Сватба в центъра на ураган.
Какъв щастлив ден, а какво време.
Нито дума за Бруно.
Нито дума за Бруно!
Израснах, страхувайки се от Бруно.
Чувам го зад всяка стена.
Свързвам го със звука от падащ пясък.
Не е лесно да се живее с такъв дар.
Накара баба и семейството ни да треперят.
Тези пророчества, никой не разбра. Сега разбираш ли?
Висок два метра, придружен от плъхове.
Всичко потъмнява, когато каже нещо.
Вижда мечтите ти и се наслаждава на крясъците ти.
Нито дума за Бруно.
Каза, че рибата ми ще умре. И така стана.
Каза, че ще ми порасне корем и ето резултата.
Каза, че ще бъда плешив и ето виж ме сега.
Запечатва съдбата с пророчески думи.
Каза, че е мечта на живота ми.
И обеща някой ден да бъде мой.
Каза, че силата ми ще расте,
като гроздето в лозята.
Мариано пристига.
Каза, че мъжът на мечтите ми,
вече е зает.
Ще се сгодя за друг.
Сякаш го чувам сега. - Сестро…
Не искам да чувам нито дума от теб.
Мога да го чуя сега.
Бруно. Да, относно Бруно.
Трябва да знам за Бруно. Цялата истина за Бруно.
Изабела, гаджето ти е тук!
Време е за вечеря.
Беше на сватбата ми. - Беше на сватбата ни.
На небето нямаше нито едно облаче.
Каза, че силата ми ще расте.
Гръмотевица. Ти или аз да го кажа?
Мариано пристига.
Нито дума за Бруно.
Защо говорих за Бруно?
Не трябваше да споменавам Бруно.
Мирабу! Облечи се за парти…
Влязох в кулата на Бруно. Намерих видението му.
Семейството, магията, къщата, Луиза, всичко е в опасност.
Всичко е заради мен.
Тате?
Нито дума! Баба ти иска перфектна вечер.
Докато Гузмани са тук, нито дума за кулата.
Магията не умира, къщата не се руши. Дарбата на Луиза не изчезва.
Преструвай се, че нищо не е станало.
Никой не трябва да знае.
Аз знам.
Ще каже на всички. - Време за храна.
Съюзът между семействата ни ще направи чудеса за Енканто.
Да, дано тази вечер не се превърне в бедствие.
За перфектната вечер! Наздраве!
Авокадо?
Камило, лицето ти.
Вода?
Мирабел, сметаната, моля.
Тате, сметаната?
Видението на Бруно.
Пепа, облакът.
Ясно небе.
Видението на Бруно.
Мирабел?
Всичко наред ли е?
Всичко е страхотно. Развълнувана е, заради годежа.
Поискай ръката на сестра й, възможно най-бързо.
Всъщност искам… - Всъщност, просто го направи.
Тъй като всеки тук има талант,
моят Мариано искаше да изпее песен.
Луиза, може ли пианото?
Според семейната традиция се пее след предложението.
Изабела, най-божествената от всички Мадригал.
Справяш се страхотно. - Най-перфектното цвете в Енканто.
Ще се омъжиш ли за мен?
Какво става?
Мирабел е във видението на Бруно. Ще унищожи магията и сме загубени!
ЧЕСТИТО!
Бабо, моля те! Трябва да има обяснение.
Мразя те! - Провалих се!
Какво направи? - Нищо. Това е видението на Бруно!
Магията е силна! Всичко е наред!
Ние сме Мадригал!
Мирабел!
Мамо, всичко е наред. Вдишай, издишай.
Стой!
Спри!
Помощ!
Помогни ми!
Много си потна.
Чао. - Какво? Не, един момент.
Чакай! Защо взе видението?
Чукай, чукай на дърво.
Затова ли се върна или…?
Чичо Бруно? - Чукай, чукай на дърво.
Никой не трябваше да вижда това видение.
Но… - Малко сол.
Захар.
Чакай, ти ли запуши пукнатините?
Тези ли? Не, плашат твърде много.
Запушени са от Ернандо.
Кой е Ернандо? - Аз съм и не се страхувам от нищо!
Всъщност съм аз. Истинската ми дарбата е актьорството.
Аз съм Хорхе. Правя шпакловка.
От колко време си тук?
Никога не си си тръгнал.
Оставих моята кула, която имаше много стълби.
Тук съм близо до кухнята.
Имам й безплатно забавление. Какво харесваш? Спорт?
Състезания? Сапунени опери?
Любовта му беше невъзможна.
Не разбирам. - Тя е негова леля и има амнезия.
Не си спомня, че му е леля. Това е много забранена любов.
Не разбирам защо си си тръгнал, но всъщност не си.
Защото планините около Енканто са много високи.
И вече знаеш, безплатна храна и всичко останало.
Обичате безплатната храна, нали?
Моят дар не беше полезен на семейството.
Но обичам семейството си.
Не знам как…
Както и да е, мисля, че трябва да си тръгнеш.
Без причина. Ще кажеш само:
"Тръгвам си, защото има основателна причина."
Защо съм във видението ти?
Чичо Бруно?
Просто исках семейството ми да се гордее с мен.
Поне веднъж.
Но ако трябва да спра да наранявам семейството си,
просто ми кажи.
Не мога да ти кажа, защото не знам.
Това видение бе в нощта, когато не получи своя дар.
Баба ти бе загрижена. Помоли ме да погледна в бъдещето.
Искаше да знае какво означава.
Видях, че магията е в опасност.
Къщата ни се разпадаше.
Тогава, видях теб.
Но видението се промени.
Нямаше отговор. Не беше ясно.
Сякаш бъдещето ти не бе начертано.
Знаех, какво ще си помислят всички.
Аз съм Бруно. Всички очакват най-лошото.
И така…
Тръгнал си си, за да ме защитиш?
Не знаех как ще свърши, но бих казал, че семейството,
Енканто и съдбата на чудото,
зависят от теб.
Или може би греша. Мистерия е. Затова, това видение е…
Ако можех да помогна, щях, но това е всичко, което знам.
Късмет. Иска ми се да бях видял повече.
Да.
Искаше ти се да беше видял повече. Тогава го направи!
Имай друго видение. - Не, вече не гледам в бъдещето.
Но би могъл. Не можеш да ми кажеш, че всичко зависи от мен и да спреш.
Ако всичко зависи от мен, моля те, виж бъдещето.
Ще знам какво да направя. - И да исках, унищожи пещерата ми.
Трябва ми пространство. - Ще намерим.
Къде? - Използвай стаята ми.
Плъховете ми казаха всичко. Не ги яж.
Семейството ни се нуждае от помощ. И трябва да се махнеш оттук.
Трябваше да ми кажеш веднага за видението.
Помисли за семейството. - Мисля за дъщеря си.
Пепа, успокой се. - Правя каквото мога.
Радвай се, че не е ураган.
Мамо, винаги си била много строга към Мирабел.
Огледай се. Трябва да защитим семейството и Енканто.
Не можем да загубим дома си.
Хората в града се тревожат за магията.
Искат да те видят.
Мирабел бе в това видение с причина.
Намерите я.
Трябва да побързаме.
Не можеш да се надпреварваш с бъдещето.
Ако видя нещо, което не ти харесва, ще кажеш:
"Бруно причинява лоши неща. Уби златната ми рибка."
Не мисля, че правиш нещо лошо.
Понякога чудаците в семейството са не разбрани.
Можеш да го направиш.
Добре е за нервите.
Мога да го направя.
Хвани ме за ръце.
Същото е, трябва да спра!
Не, трябва да знам как свършва. Трябва да има отговор.
Има нещо, което не виждаме. - Виждаш това, което и аз.
Ако имаше нещо друго… - Ето!
Пеперудата! Следвай я!
Къде е това? - Всичко е размазано.
Това е свещта. Свети повече!
Трябва да помогнеш на свещта. - Как?
Има някой с теб.
Биете се! Не, чакай. Прегръдка?
Да се бия ли или да се прегръщам?
За да свети свещта, трябва да се прегърнете.
Кого да прегърна? - Почти ни е ясно.
Кой е? - Още малко.
Ето го!
Изабела?
Сестра ти? Страхотно!
Винаги едно й също.
Защо прегръдката с Изабела е отговорът?
Не знам. Имаме си чудо. Как ще помогнеш?
Със сестринска прегръдка. - Мирабел?
Мирабел?
Времето ни изтича. - Няма да проработи.
Никога няма да ме прегърне. Мрази ме!
Съсипах предложението й за брак. Доста е досадна.
Разбира се, това е Изабел. Какъв проблем има?
Където мине растат рози… - Мирабел!
Съжалявам. Не разбираш ли колко е важно?
Съдбата на семейството не е в нейните ръце, а в твоите.
Точно от теб има нужда това семейство.
Трябва да го разбереш.
Сама, без мен.
Няма ли да дойдеш с мен?
Това беше твоето видение, Мирабел. Не мое.
Страхуваш се, че баба ще те види. - Да, това също.
Когато спасиш чудото, ела да ме видиш.
Когато спася чудото, ще те върна у дома.
Чукай, чукай на дърво.
Можеш, ще спасиш чудото.
С прегръдка.
Иза, здравей!
Знам за разногласията ни,
но съм готова да бъда добрата сестра за теб.
Трябва да се прегърнем.
Искаш ли да се прегърнем?
Да се прегърнем?
Луиза не може вече да се прегръща.
Мариано се чувства като смачкана папая!
Ума ли си загуби?
Иза, чувствам, че си разстроена.
И знаеш ли какво ще ти помогне? Топла прегръдка.
Махай се!
Всичко беше перфектно.
Баба беше щастлива. Семейството също.
Искаш да бъдеш добрата сестра? Извини се, че съсипа живота ми.
Хайде, извини се.
Аз…
много…
съжалявам…
… за прекрасния ти живот! - Вън.
Добре, извинявам се.
Не исках да съсипвам живота ти.
Някои от нас имат по-сериозни проблеми,
ти егоистична принцесо!
Егоистична? Цял живот трябваше да бъда перфектна!
Единственото нещо, което правиш, е да прецакаш живота ми.
Нищо не е прецакано! Още можеш да се омъжиш.
Не исках да се омъжа за него. Направих го за семейството.
Божичко. Иза, това е сериозно признание.
Добре, ела тук. Прегърни ме.
Иза?
Създадох нещо неочаквано.
Нещо остро, нещо ново.
Иза, сега е моментът да се…
Имаш лошо влияние.
Какво става тук?
Бабо, всичко е наред.
Ще спасим чудото. Магията… - За какво говориш?
Виж къщата ни, сестра си.
Моля те, Изабела не беше щастлива. - Естествено. Провали годежа й.
Не, имаше нужда от мен, за да няма годеж.
Направихме това! Свещта бе по-ярка и пукнатините…
Затова съм във видението. Ще спася чудото!
Трябва да спреш, Мирабел!
Пукнатините започнаха от теб.
Бруно замина заради теб.
Луиза губи силите си, Изабела е извън контрол заради теб.
Не знам защо не ти беше даден дар,
но това не е извинение да вредиш на семейството.
Никога няма да бъда достатъчно добра за теб.
Не е ли така?
Опитвам се колкото мога.
Опитвам колкото всеки един от нас.
Луиза никога няма да бъде достатъчно силна.
Изабела няма да е достатъчно перфектна.
Бруно си тръгна, защото виждаш само лошото.
На Бруно не му пукаше за това семейство.
Той обича това семейство. Аз също. Всички го обичаме.
Само на теб не ти пука.
Ти рушиш дома ни. - Да не си посмяла…
Чудото умира заради теб!
Свещта!
Къщичке, качи ме горе.
Внимавай, Антонио!
Трябва да се махнем оттук! - Мирабел!
Мирабел, трябва да излезеш!
Мирабел, остави я!
Мирабел, къщата ще падне!
Не.
Мирабел, наранена ли си?
Мирабел!
Жулиета! - Не мърдай, сега се връщам.
Ела, нека ти помогна.
Как се случи това? Енканто е разрушен.
Мирабел?
Къде е Мирабел?
Мирабел?
Още ли не са я намерили?
Мирабел!
Мирабел.
Съжалявам.
Не исках да нараня семейството.
Просто исках…
… да бъда нещо, което не съм.
Никога не намерих сили да се върна тук.
Тази река ни даде чудото.
Когато дядо Педро…?
Мислех, че ще имаме различен живот.
Мислех, че ще бъда различна жена.
Беше ми дадено чудо.
Втори шанс.
Толкова се страхувах да не загубя чудото,
че забравих за кого бе предназначено.
И много съжалявам.
Никога не си наранявала семейството ни, Мирабел.
То е наранено…
… заради мен.
Бабо.
Най-накрая мога да го видя.
Изгубила си дома си.
Изгубила си всичко.
Страдала си много, сам-самичка,
за да не се случи никога повече.
Спасени сме благодарение на теб.
Имаме чудо заради теб.
Ние сме семейство благодарение на теб.
И дори всичко да се разпадне,
винаги можем да го възстановим заедно.
Помолих моя Педро за помощ.
Мирабел.
Той ми изпрати теб.
Тя не беше виновна.
Тя не беше виновна!
Аз й дадох видението!
Аз бях! Казах: "Върви!" И тя…
Просто искаше да помогна. Не ме пука какво мислиш за мен…
Брунито.
Мисля, че съм пропуснал нещо важно.
Да тръгваме.
Какво става? Къде отиваме?
У дома.
Тя е! Намерих я! - Аз я намерих!
Тя се върна!
Мирабел!
Мамо.
Любов моя, толкова се притесних. Не можахме да те намерим.
Навсякъде имаше пчели.
Ще се оправя.
Не и ако нямаме къща. Какво? Не мога ли да кажа, че нямаме къща?
Какво е това? Къща?
Вижте тази къща. Имаме нужда от нови основи.
Може да изглежда невъзможно, но ще успеем.
Вижте това семейство, най-яркото съзвездие.
Пълно със звезди и всички искат да блестят.
Но звездите не блестят, те горят.
И съзвездията се движат.
Време е да разбереш,
че си нещо повече от твоя дар.
Съжалявам, че се държах така.
Страхувах се да не ви загубя.
Чудото не е магията, която имате.
Чудото си ти. Не някаква дарба, просто ти.
Чудото си ти.
Добре, говорим ли вече за Бруно?
Това Бруно ли е? - Да, има много да говорите за Бруно.
Какво е това, което чуваме?
Мисля, че е целият град.
Мариано, защо си тъжен?
Има толкова много любов в мен.
Познаваш ли братовчедка ми Долорес?
Добре, аз поемам оттук. Чао!
Долорес, виждам те. - Слушам те.
Да!
Нека се оженим. - Много бързаш.
У дома е най-хубаво! Харесвам новите основи.
Не са перфектни.
Нито пък ние. - Вярно е.
Само още едно нещо, преди да празнуваме.
Какво? - Нужна ни е дръжка за вратата.
Направих я за теб.
Виждаме как сияеш.
Виждаме смелостта ти.
Сега се вгледай в себе си.
Ти си истински дар, дете. Нека влезем.
Отвори очите си.
Какво виждаш?
Виждам себе си.
Това съм аз.
Здравей, къщичке.
Хайде, влизайте!
Да, любов моя!
Всички заедно…
СЕМЕЙСТВО МАДРИГАЛ!
Режисьори: ДЖАРЕД БУШ, БАЙРЪН ХАУЪРД
Помощник-режисьор: ЧАРИС КАСТРО СМИТ
Продуценти: ИВЕТ МЕРИНО, КЛАРК СПЕНСЪР
Сценаристи: ЧАРИС КАСТРО СМИТ, ДЖАРЕД БУШ
Превод и адаптация: LoveMeNot
Оригинални песни и музика: ЛИН-МАНУЕЛ МИРАНД