Коледа ми бе любимото време от годината.
Бих броял с трепет спанетата, докато дойде.
Вижте, ето ме, изцяло сгушен и завит край огъня.
Изглеждам, сякаш спя, нали? Но не.
Само чакам със затворени очи.
За мен, Коледа бе изцяло за традициите,
магията, щастието и да се подсигуря
да беше абсолютно перфектна всяка година.
И никога не исках да се променя. Докато една година, се промени`.
Тази година. Нека ви разкажа историята
за Коледата, която промени всичко.
5 спанета още!
Има само още 5 спанета!
Имаше още само 5 спанета до Коледа.
Готов съм за теб, Коледа. Да го направим!
Извинявай, Гари.
О, да. Гари, най-добрият ми приятел.
Чаках Коледа
и най-добрият начин времето да лети беше да планирам всяка секунда.
5 дни, изпълнени с всичките ми любими неща:
Избери яка елха, счупи рекорд с шейна
и опечи епични джинджифилови сладки.
Часовникът тиктакаше и всичко трябваше да е перфектно.
Добро утро, мамо! - Добро утро и на двама ви.
Мммного хубаво.
Добре ли си, миличък? - Да, защо?
Защото ядеш закуската на Гари.
О, гадно!
Коледа винаги беше аз и мама.
Тате и мама се разделиха преди години, бяхме си двамата.
Става натоварено понякога, но тя се справя.
Скъпи, мога ли да те помоля нещо? - Няма време, мамо, ще вървя!
Тази Коледа ще е като от книгите!
Хайде, Гари! - Добре. Не закъснявай за дома!
Добре, мамо!
Готов, момче?
Има само 5 спанета още до Коледа!
* 5 СПАНЕТА ОЩЕ ДО КОЛЕДА *
Уау. Схванах. По-полека.
Докато всичко се движеше точно по моя план,
щеше да е най-добрата Коледа досега!
Първо, писмо до Дядо Коледа.
Перфектно. Чернова 117,
с някои много важни добавки.
Карате Джеймс, не онзи с улавящата кука,
а новият с Юмрук от Ярост!
Направих снежен човек за снежен фестивал,
а и снежно куче.
Ха-ха... Гари!
Разчистих място за Стареца и тонове подаръци.
Бях добро момче. Чувствах се оптимистично... Хо, хо, хо!
Работех над моя песен за Коледа.
Всяка година правя шоу в хола за мама
и трябваше да е дори по-добро от миналогодишното.
После окачихме 100 метра с многоцветни mini-LED коледни светлини.
Винаги имахме най-сияйната къща в квартала.
Прицелва се за тройка... и кош!
И тогава нагласям таймера за лягане на Бъдни вечер... 19:00 ч, 24-и декември.
Какво мислиш, Гари? Достатъчно знаци?
Аха, може би ще сложим още няколко по пътя към вкъщи,
просто да сме сигурни.
Отмина ден. Мина точно по план.
Оставаше само вечеря с пица, с Мама и Гари, и...
...Изглежда толкова добре. - Гости?
Носорог ли е? - Не. Хипопотам. Розов, с рог.
Не беше част от моя план.
Имах лошо предчувствие.
Хей! Миличък, ти се върна.
Майкъл е тук. - Здравей, приятел!
Здравей, Майкъл.
А ти помниш Иви, нали?
Здрасти.
Ъ-хъ. Това е моята реплика.
Е, малко съм зает, та...
Остават за Коледа. - Как?
Аха. Как?
Опитах да ти кажа по-рано, но...
Може да е забавно, нали? Малък коледен другар!
"Малък коледен другар"? Какво трябва да означава?
Иви е наистина развълнувана!
Аха, аз също.
Аз не бях.
Перфектно. Ще е страхотно.
Беше си масивна промяна в графика.
"Малък коледен другар"?
Мисъл ме обзе през нощта.
Щях да съм ден по-близо до Коледа в момента, когато заспя.
Което би трябвало да е някоя... минута... сега.
Не мога да заспя!
4 спанета още!
24 часа по-близо до Коледа.
И днес бе денят да избера дървото!
И не просто някакво... Щях да открия перфектното дърво.
Избери, избери, избери си елха.
Можеш да си избереш любима и аз - моя.
Ехо.
Само в: Избери-си-елха!
Какво гледаш? - Хей! Частна собственост!
И аз харесвам да рисувам. Бива ме с хипопотами,
те са ми любимите бозайници. Харесваш ли бозайници?
Сигурно...
Налакътникът.
Би трябвало да я държи далеч.
Виж какво имам!
Ще ни помогне да отрежем елха.
Мамо! Стигнахме ли вече?
Добре, още веднъж! - Хайде!
Избери, избери, избери си елха.
Можеш да си избереш любима и аз - моя...
Най-накрая. Светите порти на: Избери-си-елха.
Почнахме трудно, но нямаше да се оставя тя да ме разсейва.
Перфектното дърво бе тук някъде, и аз щях да го намеря.
Хмм, не достатъчно заострено.
Харесвам го!
Не перфектно симетричен конус.
Харесвам го!
Игличките са твърде сухи.
Харесвам го!
Това е! Какво ще кажеш
да си избереш свое дърво? Ясно?
Ясно.
Какво знаеше тя?
Не можеше да е просто някакво... дърво.
Възможно ли е? Сънувам ли?
Там беше, стоеше си само`, перфектно осветено!
Вижте, дори вали сняг върху него!
Яко.
Не можех да повярвам на очите си.
Дали най-накрая го открих или то откри мен?
Имаше ли значение? Важното е, че бяхме заедно!
Клони равномерно разпределени, перфектен симетричен конус.
Виж, Гари, мисля, че е нашето дърво.
То е абсолютно перфектно.
Миличък?
Насам!
Какво мислиш?
Иви го намери! Някак е перфектно, нали?
За това нещо?! - О, не.
Харесвам го!
Ето ни, почти готово...
Добре.
Определено имаме проблем тук.
Но поне денят не може да стане по-лош.
Всички заедно сега!
Избери, избери, избери си елха.
Можеш да си избереш любима и аз - моя.
Заради Иви, избрахме грешното дърво. А имаше още неща да се правят правилно.
Коледа бе на само 4 спанета далеч и имах чувството - утре ще си е наред.
3 спанета още!
Виж, Гари. Вали сняг!
5 ч. сутринта е!
Извинете!
Ето го... Ракетен летец. Единствен по рода си.
Всяка година добавях нови неща.
Вижте детайлите на тази шейна...
пламъците, крилата и новата ми добавка -
плъзващата дръжка за епични завъртания.
Днес бе за спускане. И да си счупя миналогодишния рекорд.
По-бързо и по-далеч от всякога. И нищо нямаше да ме спре!
Мили? Може ли да вземеш Иви с теб?
Ехо! - Злата морска звезда.
Мерси много, мамо.
Нямаше да й позволя да ме забави и няма начин да се качи на шейната ми.
Добре, това беше курсът: изстрелване по Хълма на Мъртвеца
и ако ускоря, ще опитам скок над феста за Снежен човек,
завършвайки с плъзване извън кафене Белведер.
Можеше да е епично.
Реших - тя нека гледа.
Все пак, бе про-шейна за про-спускачи.
Спускането е много опасно, но стигнах предела и уменията на майстор спускач.
Затова знаех, че мога да я управлявам.
Това не е добре.
Бързо, по-бързо!
Дръпни плъзгача.
Дръпни плъзгача...
Извинете.
О, да!
Беше страхотно!
Плъзгача!
Дай ми го!
Ами счупих си рекорда,
но тя ми счупи шейната.
Е, как беше? - Забавлявахте ли се?
О, момче.
Иви съсипа Елхов ден и буквално разруши Шейнов ден.
Но да стоя позитивен и да следвам плана,
понеже утре бе любимият ми ден за Джинджифилови сладки
и нямаше начин дори тя да може да го съсипе.
2 спанета още!
Точно така. С 2 спанета още оставащи, аз и мама правехме Джинджифилки.
Използвахме тайна рецепта, предавана от мама на мен и обратно...
всъщност, взета от интернет. Но бе невероятна рецепта.
Предвкусвам го вече!
Джинджифилов град.
Правим всичко, което си представите. - Джинджифилов детектив!
Хлапе. - Джинджифилов нарвал!
Имаше Джинджифилови къщи, замъци, пингвини, и дори космически станции!
Правехме цяла Джинджифилова вселена, и всичко бе толкова...
Вкусно! - Мили?
Иви е алергична към джинджифил, затова ще правим спонтанни бисквити!
Съгласен? - Ъ-хъ.
Спонтанни бисквити?
Що не беше алергична към нещо нормално, като броколи?
Шшт.
Виж, виж, виж, виж!
Сладки!
Сладки? - Споменах ли?
Няма правила.
Добре изиграно, мамо. Добре изиграно.
Бисквитено тесто! - Шоко-сироп!
Картофен чипс! - Сладка атака!
Ето ти, Гари. Лакомства!
Желе червеи! - Още пръчици!
Брецел парчета!
Бисквитите.
Трябва да призная, бях малко нервен покрай тези бисквити.
О, уау. Действително е чудесно.
Картофени чипсове? - Маршмелоу!
Май са по-добри от Джинджифилки. - Тя каза ли по-добри от Джинджифилки?
Е, ще призная: новите франкен-сквити бяха добри,
но нищо от това не ми бе в плана.
Твърде много промени. Трябваше да се върна в ред
и моето коледно шоу да е перфектно, защото утре вече беше Бъдни вечер.
1 спане още!
Бяхме в края на играта сега...
подаръци се опаковаха,
пуйки се пълнеха,
а моята песен за Коледното шоу бе почти завършена.
Чакайте! Какво говорех? Песента ми е далеч от готова!
Всички разсейвания бяха твърде много за моя млад Амадеуски ум.
Имах нужда от фокусиране.
Махай се.
Какво правиш?
Коледната ми песен не се получава!
Нещо липсва!
Мога ли да я чуя? - Наистина? Добре.
Дано помогне. Ще си ми тестова аудитория.
Просто седни тук.
Не е завършена още, но почва така.
Първо, откривам с ангелско вокално начало.
Без спанета още!
Тогава ритъмът започва.
Внезапно, крила се появяват зад мен
като дим обгръща хола.
Ще има машини за дим и други яки светлинни ефекти.
Тогава скачам върху колоната да изпълня соло на кийтара.
Това е всичко досега, просто ми трябва още нещо.
О, аз мога да помогна. Много съм добра с това!
Х-хм... - Перфектно!
Може да проработи. Ти ще си...
Танцуваща снежинка!
И Гари - той ще отговаря за дрънкащи камбанки.
Време за шоу! Сега да го запишем.
Деца! Време за украса на елхата! - Човече! Напълно забравих!
Тогава направих неочакваното.
Добре, ето го плана.
Аз ще запиша останалото от песента, а ти ще започнеш с елхата.
Само следвай инструкциите, ясно? Не вярвах какво върша.
Ясно. - Но каква опция имах?
Дай 5.
Трябва ли ти помощ? - Не. Мога да се справя.
Някак си помислих, макар тревогите, че всъщност щяхме да успеем.
Аз добавях последни щрихи за коледното ми изпълнение,
докато Иви ще се погрижи за елхата.
Какво можеше да се обърка?
5.....
Какво?
Иви?
Какво си направила?
Нямах намерение. Беше инцидент.
Елхата. Бисквитите! И шейната ми? Всичките ми планове - съсипани!
И всичко е само заради теб!
Това е, шоуто свърши! Приключих! Ще ми се да не беше идвала тук!
Иска ми се ти да си беше...
Отишла.
Иви?
Иви!
О, не.
Иви! Иви!
Иви!
Какво правиш?
Осигурявам нова елха!
Какво? Няма нужда да го правиш.
Съжалявам, че разбих Коледното дърво и съжалявам за шейната ти.
Съжалявам, алергична съм към джинджифил.
Нямах цел да съсипя Коледа. Само исках да помогна.
Не си направила нищо грешно.
Виж,
ти избра най-странното дърво, което съм виждал.
Но съм сигурен, изглеждало е велико преди да падне.
И счупихме рекорда ми със шейна. И шейната ми.
Но... това е наред! И бисквитите.
Те БЯХА по-добри от джинджифилови!
Нима? - Аха. Ти не съсипа Коледа.
Мислех, че имам перфектния план,
но напълно забравих най-важната част на Коледа
и това е споделянето с другите.
Супер щастлив съм, че ти дойде.
Приятели?
Какво?!
Яко дърво, впрочем.
Мерси. Игличките са заострени и височината подхожда на ширината
за перфектно симетричен конус.
Намерих ги!
Ето ви! Добре ли сте, деца?
Да, мамо. Всъщност... бяхме... перфектно.
Елате, двамцата. - Майче!
Красиво е.
Весела Коледа, на всички. - Весела Коледа!
Хо-хо-хо, Весела Коледа!
Не останаха спанета!
Готов съм за теб, Коледа!
Йей! - Накрая го направихме!
Не останаха спанета!
Извинявай, Гари.
Всичко е оправено!
Дядо Коледа!
Карате Джеймс! С неговия Юмрук от Ярост!
Розов хипопотам!
Доста са добри! С картофен чипс?
Мисля, че е кучешка бисквитка.
Оу, не е лоша.
Точно, каквото исках!
Ето, тате, за теб.
Чорапи. Обичам чорапи. - И аз получих чорапи! Мерси, Иви.
В края на краищата се оказа една от най-страхотните Коледи някога.
Определено една като по учебник.
Сега има само...
365 спанета още оставащи.
Добра вечер, дами и господа.
На кийтара, ударна машина и водещи вокали - аз.
В акомпанимент: танцуване и камбанките -
те.
Добре, пак при мен.
Дано харесате шоуто и ви благодарим за гледането!
Това ще бъде добро.
Добре, банда, знаете си какво.
Да действаме!
Не останаха спанета!
Ха!
Няма още спанета!
Вдъхновена от книгата на Jimmy Fallon, базирана на ориг. рисунки от Rich Deas
Няма още спанета до Коледа!
Чаках цялата година.
Отброявах от 365.
Денят най-сетне дойде.
Няма още спанета до Коледа!
Да се съберем около елхата.
Най-големият подарък от всички.
Аз съм със семейството ми. Хайде!
Няма още спанета!
Няма още спанета до Коледа!
Чаках цялата година.
Отброявах от 365.
Денят най-сетне дойде.
Няма още спанета до Коледа!
*Весела Коледа, на всички*