Казват, че последният Дракон е разрушил света,
но следващия ще го спаси.
Забравете всичко което сте чували за Дракона.
Тази сила е създадена за жените.
Единствено за жените.
Жените по цял свят я наричат с различни имена.
Но това е Единствената сила.
Ти не слушаш вятъра, Егвийн.
Вятърът те чува.
Не виждаш ли колко е бледа? Колко слаба?
Нинийв!
Тези чудовища убиха Нинийв и Лайла
и половината от хората, които някога си обичал.
Ти ще бъдеш същия като баща си. Проклет идиот
като него.
Какво е това в името на Светлината? Върви! Ще ви намеря.
Не, не може да тръгнем без тях.
Напълно сигурен съм, че можем.
Ранд! - Мат!
Ако не ме отведеш при тях веднага,
Ще ти прережа гърлото.
Нинийв!
Къде са приятелите ми? Живи ли са?
Няма да питам отново. - Не са тук.
Как ме намери?
Тя какво им направи?
Мислиш си, че познаваш този свят.
Нищо не разбираш.
Тъмния идва за приятелите ти.
А Моарейн се изправи пред неговите сили с цялата си мощ.
Ако толкова се притеснява за тях, защо ги изостави?
Не ги е изоставила.
Аз бях.
Тя не може да се движи...
няма как да ги намери в нейното състояние.
Ти си лечител.
Мислиш, че ще й помогна?
Ще го направиш, ако искаш да помогнеш на приятелите си.
Не мърдай.
И двамата знаем,
че няма да го направиш.
Оо, наистина се опита да ме убиеш.
Пусни ме.
Егвийн!
Перин!
Егвийн!
Перин!
Виждаш ли ги?
Ако са се измъкнали от града...
Успели са.
Егвийн! - Виж, Ранд, Ранд, Ранд,
ще ги намерим.
Ще ги. Обещавам.
Но няма как да им помогнем ако сме мъртви.
Нали?
Кой знае кой е там и може да ни чуе?
Нека се върнем у дома. Да?
А ако ги намерим по пътя...
Те няма да се върнат.
Моарейн каза, че торолоците ще се върнат, ако се приберем.
Каза, че трябва да отидем в Бялата кула.
И ти вярваш на Моарейн?
Егвийн вярва.
И какво смяташ да направим?
Просто да влезем в Бялата кула?
Как ще стигнем там?
Казват, че всички пътища водят там.
Не става така.
На изток е.
Поне това знаем.
Хайде, Ранд.
Последното нещо, което искаш е да напуснеш дома си.
И двамата знаем това.
Няма да е дом без тях.
Тези вълци,
мисля че ни следят!
Там.
Продължавай! Хайде.
Да запалим огън. Няма да се приближат.
Съжалявам. Ще го запаля.
Хайде. Хайде. Хайде.
Хайде!
Аз ли бях или ти?
Ако сега успееш да прелееш и малко храна или вода...
Мислиш ли че са добре?
Не знам.
Но знам накъде се е запътил Ранд.
У дома.
Не можем да се върнем.
Трябва. - Не можем.
И те също няма.
От къде знаеш?
Познавам Ранд.
Ще отиде там, където мисли, че ти ще отидеш.
Ела.
Аз ще пазя.
Стопли се и си почини.
Готова ли си да помогнеш?
Ако й помогна, тя трябва да отговори на въпросите ми.
Наистина ли си в позиция да отправяш искания?
Не е искане, а заплаха.
Ще умре без лечение.
Знаеш го.
Не виждам друга Премъдра тук.
А ти?
Не е нужно да стоиш така.
Няма да избягам.
Добре.
Ако искаш да питаш, питай.
Каза, че си ме проследила.
От Две Реки до Шадар Логот.
Как?
Казах, че може да питаш, не че ще отговоря.
Добре, готово.
Чувала съм за връзката между Айез Седай и нейния Стражник,
че усещаш каквото и тя.
Приготви се, защото ще боли.
Сега чакаме.
Лайла?
Знам.
Перин! Перин!
Вълците, наблизо са.
Бързо, бягай.
Насам!
Бързо! - Хайде!
Държа те! Продължавай!
Хайде! Насам!
Бързо! Бързо! Върви.
Ще ги задържа!
Не! Хайде!
Защо спряха?
Трябва да вървим. Хайде.
Егвийн.
По дяволите, студено е.
Какво ще кажеш... да разменим палтата?
Хайде.
Помисли за децата, които ще четат разкази за теб някой ден.
Мат Каутон,
мъжът, който продължи да върви, докато му беше леко хладно.
Смешно ли ти в?
Това е ново.
Нека поне да слизаме вече, а?
Е?
Какво е това?
Надолу.
Е, изглежда дружелюбно място.
Добър начин да посрещнеш хора.
Ще се държиш добре тогава.
Хайде.
Защо ли нямахме такова в Две Реки?
Очарователно, наистина.
Пий! Пий! Пий!
Добре дошли, господа.
Имаме само за храна.
Супата бива днес. - Добре.
Някой друг дошъл ли е в града днес?
На нашите години.
Жена с плитка или едър мъж.
Ковач.
Не, единствения нов е веселчун.
А сега тихо. Ще пее още една песен.
Шшт, тихо.
Цветовете на сутринта,
Тъмнината на неговата нощ.
Малките гробове, не дадоха предупреждение,
Слънце, което не носи светлина.
Той видя как се пречупва неговия свят,
Тази измъчена душа, която срещнах.
В затвор, създаден от него,
Мъжът, който не може да забрави.
Все още чувам как оплаква тези,
Които загуби.
Видя ги в реките,
Усети ги в дъжда,
В сънищата си ги чу да шепнат,
За истината, причинила неговата болка.
Той причини Разрушението на света,
Тази измъчена душа, която срещнах.
В затвор, създаден от него,
Мъжът, който не ще забрави.
Хайде, да не се разплачете?
Или още едно?
О, съжалявам.
Няма страшно, друже.
Това е за теб. - Благодаря, благодаря.
Дарение за веселчуна?
Прекалено съм депресиран за дарения.
Но ако смятате, че ще се справите,
заповядайте.
Не му се хващай.
Ако някой друг освен него пее, свършва в езерото.
Това са три медника.
Не сме му поръчвали бира.
Дарение за веселчуна.
Няма нищо.
Не може да вярваш на никого тук.
Хайде.
Дарение за веселчуна.
Малка такса за житейския урок.
Кърваво скъп урок.
Най-добрите са такива.
Хайде.
Сядай.
Още са тук.
Виж.
Пресни следи.
И дълбоки.
И носят много хора.
Кои ли може да са? - Не знам.
Търговци?
Може би Бели плащове.
Които и да са...
са се отправили на изток, към Бялата кула.
Вълците, Перин.
Сякаш те ни отведоха тук.
Трябва да се движим по-назад, ако не знаем кого следим.
Имаме ли достатъчно да платим за нощувка?
Аз да. Теб обраха.
Хайде. Да видим дали барманката има място за нас.
Хайде.
Хайде, казвайте.
Знам кога един младеж иска нещо.
С приятеля ми сме...
в заплетена финансова ситуация и се нуждаем от място да спим,
само тази нощ.
Възлагаме на теб нашите надежди да се смилиш
и да проявиш щедрост.
Добре, хайде.
Ами, търсим нещо евтино,
дори само навес.
Имаме малко пари, а може и да заработим.
Пестете си парите.
Светлината знае, че се нуждая от помощ.
Хайде.
Може да почнете като нацепите всичко това.
Сигурна съм, двама силни младежи ще се справите.
Не е ли малко млада за твоя вкус?
Мислих че си падаш по-скоро по Моарейн.
Правя изключения.
Хайде.
Ще се редуваме.
Мислиш ли, че е навита?
Дървата, Мат.
Ще се редуваме.
Честно казано, ти каза, че ще правим това.
А и ти си причината да сме в този миризлив град.
Какво ти става? - Нищо.
Това е най-малкото което ще трябва да правим, за да стигнем
до Бялата кула.
Мислиш ли, че ще е лесно?
Ама ти сериозно ли?
Какво имаш предвид?
За всички тези глупости. - Какво?
О, хайде де, Ранд, Айез Седай?
Бялата кула? Един от нас да е Преродения Дракон?
Това е проклета шега.
И най-лошото е, че продължава.
Егвийн и Перин не отиват в Бялата кула.
Сигурно са мъртви.
Не го вярваш.
Дори и да не са...
не е нужно да ходиш там заради нея.
Тя няма да го направи за теб.
Голямо си лайно.
Хайде тогава.
Ще се справя.
Ти прави каквото си искаш, както винаги.
Готов ли си вече?
Ранд е дървар.
И сам ще се справи.
Може би ще е по-добре да се поделите труда.
Нещо ми подсказва, че твоя труд не си струва.
Зависи от упражнението.
Аха. Чистене на нужник? - Не.
Пране на чаршафи? - Предпочитам да спя в тях.
Имам идея.
Защо не ми кажеш какво можеш,
и аз ще ти кажа дали ще ти намеря работа.
Ами...
у дома, бях доста добър.
Търговец на коне.
Слава богу, че си тук.
Всички!
Чуйте, има търговец на коне тук.
Добре. - Някой нуждае ли се от търговец на коне
без коне?
На никого не му пука
за нищо друго, освен кога ще пие следващата бира.
Така че имаш избор:
сервираш били или цепиш дърва.
Обикновено съм този, който пие.
Тогава знаеш колко се изнервят хората, докато чакат.
Хайде, какво чакаш?
Хайде!
Прекалено красиви за мините?
Ханджийка с брада.
Затъпих си бръснача докато бръснах гърба на жена ти.
Хей, Дана, кой е това?
Къде го намери?
Не знам. Просто се появи.
Може да го задържа обаче.
Забавен е.
Дадоха ти бакшиш.
За нещо хубаво ли събираш пари?
Опитвам се да се прибера вкъщи.
А аз си мислих, че цял живот си мечтал да дойдеш тук.
Жалко.
Бренски извор не е точно мястото, където да намериш
някой да каже цяло изречение.
Е, къде е "у дома"?
Две... двамата сме от Бейрлон.
Обратно, на запад.
Знаеш ли как най-лесно да се върнем?
Лодка по реката.
Но ще ти трябват повече бакшиши.
Колко още?
Още няколко стотин маси поне.
Двойно ако и приятеля ти идва.
Ще ми трябва само един билет.
Жалко, че ще се прибираш.
Хубаво е, че си излязъл.
Тук се раждаме в тази мръсотия, прекарваме живота ровейки в нея,
докато един ден не ни покрият
с няколко лопатки от нея.
И всички тези копелета знаят всичко за мен.
Тези, които останаха ме познават от момиче.
Но на някое ново място,
На ново място, можеш да си когото си поискаш.
Никой няма да знае в каква мръсотия си роден.
Има хора, които се нуждаят от мен.
Така че ще се върна, някак си.
Без значение дали трябва да прося, взимам или крада.
Бих премислила последното,
освен ако не искаш да свършиш в клетка.
Отровата...
не съм виждала нищо подобно досега.
Страх ме е, че...
Ще се върна.
Къде отиваш?
Нали щеше да следиш всяко мое действие?
Ще я пазиш.
Трябва.
Не бъди сигурен.
Хах.
Дий! Дий!
Няма да може да виждаме напред.
Нека съм пръв.
Ще дойда, ако е безопасно.
Не. Отиваме заедно, или изобщо не отиваме.
Не, само да проверя.
Само ще видя кой е.
Не е нужно да ме пазиш, Перин.
Нали?
Не е твоя вината...
със случилото се.
Моя е.
Не е.
Не е твоя вина.
Хайде.
Да вървим.
Перин.
Перин, какво има?
Какво искате?
Знаете ли Песента?
Какво?
Не я знаят, иначе щяха да я кажат.
"Вашата покана топли душите ни
както вашия огън топли плътта ни,
но не знаем песента."
Това е важната част.
Хайде.
Кажете го.
"В-Вашата покана топли...
душите ни, както вашия огън топли плътта ни, но...
не знаем песента".
Ние-ние не знаем песента.
Доволни?
"Тогава продължаваме да търсим.
Както е било, така и ще бъде,
ако не си спомним, търсим и намираме".
Аз съм Айла.
Това е Раен.
Изглеждате ужасно.
Моля.
Кои сте?
Хайде.
Репутацията ни изпреварва, където и да отидем.
Зле получена, тази репутация.
Ние сме Туатан.
Пътуващия народ.
Хората, които крадат златото и децата ви.
Ейрам.
Със сигурност сте чули за Калайджиите?
Нашия огън е и ваш, докогато се нуждаете.
А вие,
изглежда имате нужда.
Освободих приятеля ти преди час.
Мислих че ще дойде при теб.
Не и преди работата да е свършена, сигурен съм.
Достатъчно засега.
И за догодина, може би.
Значи няма проблем да останем под навеса?
Ще ви дам по-добро.
Хайде.
Честно, добре сме си и под навес.
Можете да го дадете на някой, който ще си плати.
Да не мислите, че парите идват при мен?
Не, ти и Мат си спечелихте цял покрив.
И ще се усамотите.
Можете да сте шумни колкото си искате,
никой няма да ви чуе.
Няма нищо по-добро от малко пляскане и гъделичкане,
за да оправи неразбирателствата в една връзка.
Мат и аз, не сме...
Съжалявам. Не ми влиза в работата какво прави един мъж с...
неговия... Ще си мълча.
Не сме заедно. - Сигурен ли си?
Доста напрегнати изглеждахте
като за приятели. - Ако исках мъж,
щях да намеря по-хубав.
Няма как да знам.
Не мога да разбере.
Бирите са от заведението и за двама ви, каквито и да сте.
Изпий неговата.
Нищо не е свършил.
Освен ако не си на работа.
Ако смяташ, че не пия на работа, значи много си ме подценил.
С-Сюан.
С...
Намерих каквото търсихме.
Може ли да язди?
Лапата ще й даде енергия за няколко часа,
Малко повече.
Но след това...
Какво правиш, момче?
Мога да те питам същото, старецо.
Не искам да те нараня.
Ще ти изтече кръвта,
преди да ме докоснеш.
Не съм оцелял от тролоците, за да умра от ръцете на певец.
Не съм тук за теб.
Тук съм, за да го погреба.
Какъв фермер от Две Реки се е срещал с тролок?
Кой казва, че съм от Две Реки? - Личи си.
Как говориш, как си облечен,
твоето поведение на магаре.
Инат като муле.
Ела.
Помогни да го свалим.
Какво е направил?
Това не е правосъдие.
Чух ги, че се хвалят, че са убили Айилец.
Той е айилец?
Няма много неща, освен акцент и облекло,
които да покажат от къде идва някой.
Но е рядко да се види такъв цвят на косата
извън Айилската пустош.
Според историите, те са зли като тролоци.
Не и според моите.
Бойци са, да,
но се бият с чест.
Виждаш ли,
единствено когато са забулени, трябва да се притесняваш.
Тогава си почти мъртъв.
А сега... той не е бил заплаха.
Убит е от страхливци,
които се страхуват от нещо, което не разбират.
За последен път те питам.
Какво правиш тук?
Трябват ми пари...
да се прибера.
Помислих си, че той може да има.
Няма да му трябват.
Всички сме изпадали в нужда...
Кажи като си готов.
Съжалявам.
Сестрите ми се нуждаят от мен.
Готов съм.
Ако ще взимаш от мъртвите,
поне можеш да ги погребеш.
И ти ли си от Бейрлон? - Моля?
Мат каза, че се връща там. - Мат казва много неща.
Да, аз съм от Бейрлон.
Защо тръгна?
Трябваше да се измъкна.
Мат също.
О, в беда ли си?
Сложно е.
А защо тогава го оставяш да се върне сам?
Отивам на изток.
Къде?
Не любопитствам.
Може да помогна.
Знам много места. Слушам миньорите
и пътешествениците, говорят за всички места.
И ето ме тук, слушам, но искам да видя.
Да видиш какво?
Камъка на Тийр.
Лъвския трон на Кемлин.
Огиерски Стединг.
Може би тролок.
Хмм.
А защо не го правиш?
Колелото не ми е дало много избор,
а тези които съм направила, ме оставиха тук.
Знаеш ли кое е смешното? Аз...
Аз никога не съм се замислял за Колелото преди всичко това.
Просто винаги съм правил това, което смятам за правилно,
после продължавам, отново опитвайки се да постъпя правилно.
Но сега...
не знам.
Не знам кое е правилно.
Не знам какво да правя.
Нищичко не знам, честно казано.
Съжалявам, не исках...
Не, аз съжалявам. - Не исках...
Малко пресилих нещата, нали?
Не, нищо не си направила.
Просто аз...
Заради косата ли?
Какво?
Не, не трябваше да я сплитам.
Кара ме да изглеждам като нея, нали?
Като кой?
Егвийн.
Наистина те харесвам, Ранд.
Мисля, че ще е по-добре да се върнеш на леглото.
От къде знаеш името й?
Казах лягай.
Какво правиш? - Чакам.
Какво?
Мат.
И той ми трябва.
Знаеш ли, не мислих, че си толкова сладък.
Още по-трудно.
Почивай, войнико на Триделната земя.
Нека душата ти намери вода
и сянка.
Как се казваш, младежо?
Мат Каутон.
Том Мерилин.
Е, сега като се, ъ... познаваме,
ще ми върнеш ли парите?
Е, отказа ми възможността.
Пази се, младежо.
Да не те видя да висиш в клетка някой ден, а?
Помощ!
Защо смяташ, че те доведох тук? Вратата е направена
от желязно дърво. Трима мъже колкото теб не биха могли да я разбият.
И както казах,
никой не може да те чуе отвън.
Ранд, хайде!
Какво има?
Мат! - Какво? Какво?
Тя взе меча! - Какво стана?
Бягай! Върви!
Бягай! - Върни се!
Какво се случва там?
Ранд! Хайде!
Дръпни се!
Насам.
Дана.
Какво правиш?
Виждам ви.
Вечер, в сънищата си. Вас петимата.
Но само един има значение.
Само един може да бъде.
Пет? - Какво да бъде?
Дракона.
Коя си ти? - Няма значение коя съм аз.
От значение е коя ще бъда.
Последния път, когато някой доведе Преродения дракон на Тъмния,
все още помним името му, след 3,000 години.
Ишмаел.
И като се замисля, от всички хора, които служат на Мрака,
от рибари до кралици,
точно аз ще го доведа този път.
Аз.
Ще оставиш Тъмния да ни убие?
Той не иска да ви убие.
Това го искат Айез Седай.
Той иска да ни спаси.
Не виждате ли?
Колелото се върти, а хората се нараняват,
Всеки идва в този скапан град със своята история.
Наводнения, суша, война сестри, убиват братята си,
деца убиват родителите си.
Но Дракона...
Дракона има шанс да промени това.
Да счупи Колелото.
Да го спре.
Ще тръгваме вече.
Така ли?
Извиках един от тях.
Вече идва. - Какво?
Един от какво? - Един от какво?
Един от Безоките.
Не можеш да избягаш от Чезнещ.
Ти просто...
Не я ли чу?
Тя е Мраколюбка, момче.
Заклела е тялото и душата си на Тъмния.
Ако това, което казва е вярно, трябва да тръгваме сега.
Никъде не тръгваме с теб.
Добре тогава, ако смятате, че Чезнещия е по-добра компания.
Къде отиваш?
На Изток.
И то бързо.
Идвате ли?
На Изток е добре. Изток е добре.
Пътуваме на югозапад от три часа.
Ще ми кажеш ли защо?
Моарейн, нуждаем се от теб.
Моарейн Седай.
Лиандрин Седай.
Ако си дошла да помогнеш, си закъсняла.
О, не си ли чула?
Хванахме мъж, провъзгласил се
за Преродения Дракон.