Дънкан, тръгваме след 10 минути.
Не ме карай да закъснявам отново.
Няма.
Дънкан!
Дънкан?
Дънкан, добре ли си?
Какво гледаш?
Мисля, че умрях тук.
Знам как звучи…
но това е което чувствам.
Какво помниш, че се е случило тук?
Бях дете…
и отворих тази врата, когато…
Помниш ли Призрачния ключ?
Ключ с череп на него?
Череп?
Помниш ли някога да си използвал специални ключове?
С татко или приятелите му?
Чакайте, чакайте, чакайте!
За това ли говорите? От къде го взе?
Намерих го горе.
Горе? Къде? Не знам. Не си спомням.
Преди колко време? Кога? Кога?
Не съм сигурен.
Знаете ли, аз...
Не спах добре. Съжалявам хора.
Защо не ме попитате малко по-късно, след като съм си изпил кафето?
Разбира се.
Няма да лъжа, малко съм притеснен.
Не мога да повярвам, че повредихте чичо Дънкан.
Не сме го повредили, Боди.
Изглежда, че когато сте му върнали всички спомени,
а той вече е голям, сте го повредили.
Изглежда доста объркан.
Да се надяваме, че ще отшуми.
Също така, някак си,
той е намерил това.
Открил е Пътуващия ключ?
Къде? Как?
Мислите ли, че Додж го е изпуснала по време на битката?
Не, не би била толкова непохватна.
Не мислите ли?
Кой знае?
В коя врата е бил?
Бил ли е въобще във врата?
Каза горе. Не уточни... Кога го е намерил?
Не си спомня. Това е важно. Трябва да разберем!
Да, съгласен съм и ще разберем веднага, когато Дънкан се оправи.
Ерин, това беше твоя идея.
Знам. Мислех, че ще помогне,
но вероятно е само половината от отговора.
Онзи ключ, който Дънкан е направил,
онзи, който татко и приятелите ви са използвали, за да помнят магията.
Да, Помнещият ключ, така го наричахме.
Може би можем да го използваме, за да наредим спомените му.
Имаш ли идея къде е?
Мога да го потърся.
Рандъл го скри някъде.
Трябва да поправим, чичо Дънк,
но също така трябва и да разберем
как така Пътуващия ключ се озова тук.
Ще го питам.
Не. Почакай.
Виж, стой тук и наглеждай чичо Дънкан, но не го разпитвай за ключа.
Достатъчно е объркан
Минали са само няколко часа.
Нека му дадем още време и да видим дали ще се случи нещо.
Дори и да се добереш до Призрачния ключ,
какво ще правиш с онзи Чембърлейн?
Не можеш да го убиеш Вече е мъртъв. Призрак е.
Чембърлейн ме изигра.
Но не знам защо.
Може да се е объркал. Стар е.
Не, онзи старчок, знаеше много добре какво прави.
Не разбирам, защо просто не проникнем в Кийхаус
и да вземем ключа от чекмеджето на Боди
или където там го държи.
Защото.
Не мислиш ли, че вече съм опитвал това и преди?
Ключовете са под негова власт. Дори и когато не са в него.
Скот! Добре е, че те срещам.
Значи,
срещата която организирам довечера…
Да. Вярно.
Просто искам да съм сигурен, че ти и Гейб ще изгладите нещата.
Няма за какво да се притеснявате. Сценката няма да се повтори.
Добре. Добро момче. Благодаря.
Боже мой. Днес ли е рождения ти ден?
Не мога да повярвам, че си направил това.
Някои наистина те харесва! Толкова си сладък.
Обещах ти нещо епично
и е време да го получиш.
Епично.
Благодаря.
Трябва да призная, че вече я имам.
Не това е подаръкът. Не, обожавам я...
Помниш ли какво прави това?
Да.
Каза, че може да те отведе навсякъде.
Ще ходим ли някъде?
Добре. Искам да се съсредоточиш и добре да си представиш тази врата.
Добре.
Затвори очи.
И си представи вратата.
Внимавай.
А сега отвори очи.
Това е...
Добър ден, госпожице.
Тайлър?
Ако погледнете,
може да видите домът в който някога е живяла Джейн Остин.
Какво, той Джейн Остин ли каза?
Изглежда ли ти познато?
Ние сме... В Бат.
Честит рожден ден, Джаки.
Боже мой!
Значи срещата ти е довечера?
Какво си планирал?
В смисъл на игри ли? Не играя игри. Да.
Егото ли все още е наранено след играта на боулинг?
Абсолютно не.
Мисля, че даже ме направи по силен и устойчив.
Предполагам, че ще им вземеш храна?
Да, предполагам.
Може би трябва да взема от онази супа, от която са обсебени всички.
Не. Не! Супата не е храна за парти.
Освен, ако не искаш домът ти да мирише на риба със седмици.
Правилно. Ето защо жена ми, беше социалният човек във връзката ни.
Пица. Довери ми се. Пицата ти е приятел.
Добре.
Благодаря.
Чао.
Кинз
Трябва да говоря с теб.
Добре. Слушай, слушай...
Ти...
Трябва да знаеш, че случилото се вчера, не беше по моя вина.
Единственото разумно обяснение е магия. Определено не се контролирах.
Скот, проверих.
И? Музикалната кутия беше в Кийхаус.
Никои не я използвал.
Може да е бил друг ключ. Откъде да сме сигурни, че няма и други подобни?
Беше доста раздразнен. Не, не, не, не!
Искам да кажа, да.
Да, бях. Бях малко под пара, но не това е причината за вчера.
Мисля, че Гейб е замесен.
Какво?
Замисли се. Беше доста войнствен.
Беше някак сякаш... искаше да го ударя.
Само той имаше изгода това да се случи.
Мислиш, че ти завижда? Възможно е.
Може би не му харесва,
че ти и аз останахме приятели след всичко, което се случи.
Гейб те защити! Да.
Дори и след, като го удари, той си мисли да ти прости.
Колко благородно.
Какъв ти е проблема с него? Стига, Кинзи! Познаваш ме!
Кинзи...
…познаваш ме.
Колко добре можеш да кажеш, че познаваш Гейб?
Познавам го, колкото познавам и теб.
Знаеш ли, че го видях да се размотава с Идън?
Видях го сутринта в кампуса.
Всъщност, даже не беше и размотаване. Доста интимно беше.
А от там където стоях, определено се виждаше тръпка.
Каквото и да си видял, вероятно си се заблудил.
Какво, не ми ли вярваш?
Не ми лиl… Знаеш ли?
От както си бърка в главата, не виждаш нещата ясно.
Съжалявам, така е.
Може би за всички ще е по-добре да идеш в онова училище.
Чичо Дънк?
Почивам си друже.
Колко още?
Още малко. Ясно?
Рандъл, страх ме е.
Всичко е наред.
Аз съм тук.
Хей!
Хей, вкъщи си си.
Да, днес не съм на училище.
Това е чудесно, защото се нуждая от услуга.
Групата се опотва да открие подходящо място в гората,
за да снимат сцена от продължението,
и си мислех, дали няма да стане по бързо,
ако съм призрак.
Ще можеш да летиш само около Кийхаус.
Да, няма проблем.
Добре. Влизай.
Бъди бърз. Чичо Дънкан е горе,
а не искам да види трупа ти и да откачи.
Разбрано.
Толкова скоро?
Излъгъл си ме.
Следвах инструкциите ти.
За сега може и да си ги заблудил,
но тук не можеш да скриеш какво си.
Ти не си приятел на Лок.
Виждам това, което е на гърба ти.
Предполагм, че съм разкрит.
Накара ме да изхабя последното парче Нашепващ метал.
Знаеш ли какво усилие ми костваше, за да отворя онази врата?
Да.
Надявах се децата на Рандъл
да бъдат пощадени от злото зад онази врата.
Мислех, че мога да ги защитя.
Но за съжаление,
пазенето на тайни от тях не е достатъчно.
Ще ми кажеш това, което искам да знам.
Нямаш шанс да направиш ключ.
Никога не си имал.
Не си един от нас.
Дънкан!
Не се треевожи.
Ще помниш случилото се.
Обещавам.
Не, не, не, не!
Какво правите бе хора?
Чичо Дънк?
Какво правиш тук?
Добре ли си? Да, добре съм.
Просто...
някакви неща се появиха.
Да се връщаме, а?
Хайде.
Щеше да се получи добре, но скоро всичко ще свърши.
Какво гледаш?
Сега, Сам!
Сега!
Мечтай си. Не можеш да ме убиеш, Сам.
Няма да ти позволя да нараниш никого повече.
Добър опит, задник.
Не!
Хей, отново благодаря. До скоро, Дънкан.
Какво правеше в колибата?
Имах спомен. Бях с баща ти и приятелите му и бях разстроен.
Толкова тъжен. Не помня защо.
Трябва да полегна, става ли? Главата ми ще гръмне.
Добре.
Да ти помогна с търсенето?
Де да можеше. Търсех си нещо за четене.
Още ми естранно да го виждам така.
Пораснал?
Не.
Искам да кажа, да.
Но също така и с брада.
Нямаше да се бръсне до гимназията.
Отива му.
Да, така бепе.
Съжалявам.Не искам да говорим за него, освен, ако ти не искаш.
Не.
Искам да се науча да говоря за него без да изпадам в плач.
Разказвал ми е за теб.
Мисля, че беше при последната ни среща.
Беше след Деня на труда.
Лятото след първата му година в колеж.
Рандъл се е връщал тук?
Не знаех.
Беше облекчение да го видя толкова щастлив.
Виждаше бъдещето си с теб.
Извини ме.
Хей, как е Дънкан?
Определено нещо не е наред с него.
Имаше някаквъ спомен за нещо случило се в колибата,
което му докара главоболие.
Сега си почива горе.
Това беше грешка.
Не можем да го оставим така. Влошава се.
Когато Тайлър се прибере ще извадим спомените му обратно.
Трябваше да се досетя.
Дори не мога да изброя грешките, които допуснах след махането на страха.
Ами, ако се чувстваш така,
защо просто не го върнеш обратно?
Защото нямам идея къде е.
Можеш да контролираш нещата в главата си, нали?
Понякога.
Значи би трябвало да можеш да ги контролираш и ако някога са били там.
Опитай да се концентрираш.
Какво мислиш?
Мисля, че ти трябва по една от всеки цвят.
Искам да намеря нещо за теб.
Добре съм си. Благодаря.
Но ти няма да напуснеш Бат без това. Съжалявам.
Добре, но съм решена да ти намеря перфектния подарък.
Три за едно. Насам. Три за едно.
Извинете. Извинете!
Да ви помогна ли?
Не...
Какво? Искате ли нещо, госпожице?
Не съм сигурна...
Съжалявам.
Какво зяпаш? Ако пак го направиш...
Махни се от мен! Върви! Махай се!
Джаки!
Тайлър!
Какво става? Къде сме?
Добре си. Добре си. В Англия сме. Ясно?
Не разбирам. Как се озовахме тук?
Добре. Спокойно.
За това направихме видео. Тайлър, искам да се прибирам.
Добре. Добре.
Дай ми го. Знам, че е у теб.
Ехо?
Боди, ти ли си?
Не! Какво направи?
Дънкан?
Добре ли си?
Брат ми уби Лукас, точно тук.
Защо го е направил?
Как би могъл?
Дънкан, мисля, че не разбираш.
Ти беше там.
Всичко наред ли е?
Спомни си онази нощ.
Рандъл се опитваше да ни предпази.
Знам, че звучи объркано, но Рандъл се опитваше да ни предпази...
Не ме докосвай. Моля.
Дънкан!
Дънкан. Съжалявам. Ще поправим това.
Моля ви. Просто ме оставете да си почина.
Не мога да чакам Тайлър.
Трябва да извадим спомените. Само да можехме да намерим онзи ключ…
Какво беше това?
Може би не беше добра идея.
Някаква разлика?
Забравила съм.
Страхувам се от много неща.
Това добре ли е?
По-добре е да знам срещу какво се изправям.
Мога ли да ползвам?
Дай ми още един шанс, преди да изтеглиш спомените му.
Извинете.
Няма проблем. Тъкмо тръгвах.
За какво е всичко това?
Трябваше и нещо. Закъснявам.
Надявах се да поговорим.
Трябва да се приготвя за партито на г-н Бенет.
Мислех, че е в ограничен кръг.
Да, но Гейб ме помоли да ида с него.
Знаеш ли, точно за това исках да поговорим.
Гейб.
Джош.
Може ли да е по-късно?
Разбира се. Благодаря.
Приятно изкарване.
Значи се е случвало и преди?
Все по-често. С наближаването на рождения ти ден.
Предполагам колко объркано се чувстваш.
Нямаш идея.
Не би могъл.
Права си. Не знам.
Все още.
Боже, не искам да го правя повече.
Кое? Това!
Магията! Да я задържам.
Може би трябва да приема неизбежното.
Не е неизбежно.
Баща ми и приятелите му са открили начин.
Разбрали са как. И ние можем. Не ме слушаш, Тайлър.
Не искам повече да се чувствам така.
Твърде трудно е.
Джаки, моля те.
Дай още малко време да се справя.
Здрасти, Кинз.
Хей.
Ти не живееш в общежитието. За авантат ли си дошла, като мен?
Не, дойде с Гейб.
Ясно.
Намира ли се нещо вегитарианско?
На масата отсреща.
Пропуснах ли нещо? Не. Ще си сипя вода.
Определено съм пропуснала.
Мислех, че мразиш глутен.
Понякога просто не трябва да ни пука, нали?
Не ме предизвиквай Идън Хокинс. От това е изграден светът ми.
Не те видях в клас?
Къде беше цяла сутрин?
Да, трябваше да чета, за това се усамотих в стаята си.
Добре ли си?
Да. Чудесно.
А този мускет датира от 1855.
Всъщност това е първото законно оръжие в САЩ
което използва 58 калибър от типа Мини.
"Мини".
Идеално ти пасва на размера.
Хей. Млако уважение.
Приемам историята сериозно...
Това оловно топче от мускет ли е?
Намерих го между страниците.
Не го пипай, ако обичаш.
Извинете.
Не се очаква да е отвън.
Това е дневник, писан от предшественика ми
Капитан Фредрик Гидеон.
Бил е английски войник по време на революцията.
Те не бяха ли лошите?
Що за въпрос?
Млъквай! От къде да знам?
Опитвам се да открия още за него,
включително и защо този малък фрагмент е бил в дневника му.
Мисля, че още спи.
Как се справя?
Имаше тежък ден.
Очевидно и ти.
Мисля, че има как да разбера къде Рандъл е скрил Помнещия ключ.
Последния път когато видях ключа беше и последния в който видях него.
Но съм погребала този спомен.
Но, ако го намеря...
вероятно ще помогна на Дънкан.
Няма да позволя отново да ти се случи нещо. Обещавам.
Хей, виждала ли си Гейб?
Не и от известно време.
Знаеш ли? Ще се поразтъпча.
Добре, до скоро.
Винаги съм мислела, че британците нямат чувства.
Да, трудно го према всъщност.
Не знам, защо си го изкарва на теб.
Застъпих се за Гейб.
Да.
Хубавото е, че сега ще имат време да си оправят кашата.
Хубавото е кое?
Скот остава. Не получи място в Рочестър.
Не ти ли е казал?
Ами в такъв случаи предполагам, че и вие ще имате време да се изясните.
Отивам да намеря Гейб.
Леле, някои има нужда от хоби.
Познато ли ти е?
От къде има Нашепващ метал?
Не е ясно. Но поне сега ще живееш.
Какво?
Ами, замислех се
за този, който е в теб.
Но сега преполагам, че няма да се наложи.
Шегувам се.
Хей.
Какво правите тук?
Гейб, като истински джентълмен
ми показваше къде е тоалетната
и някак се изгубихме, така че отивам да я намеря.
Да.
Готова ли си да си ходим?
Да.
Стреснах се.
Може ли?
Използвахме Помнещия ключ, за да не забравим.
Бяхме принудени да живеем с вината си
Но възрастните не се очкава да помнят.
Точно за това Рандъл реши да скрие ключа.
Там! Там отиде..
Академия Матисън.
Ключът трябва да е някъде там.
Някакво начало е.
Защо е толкова тихо? Липсвах ли ти?
Гейб, мисля, че имаме проблем.
Наистина не мисля, че е в нея.
Кинзи се държа доста странно на партито.
Което значи, че онази гад някак си се е прибрала вкъщи.
Какво ще правим сега?
Каза, че се нуждаеш от Лок, за да направиш ключа, нали?
Какво чакаме тогава?
Доведи момичето си.
Хей.
Как беше партито?
Добре.
Кинзи.
Седни за малко.
Знач,
че да ме виждаш Джош в училището,
вероятно е странно.
Твърде рано е.
Дори не знам готова ли съм за... Мамо, изглеждате страхотно заедно.
Ако си щастлива, значи и аз съм щастлива.
Благодаря.
Просто си помислих,
че заради това изглеждаш напрегната.
Нещо случило ли се е с Гейб?
Как да разбера дали нещо е предупреждение
или просто е твърде много преекспонирано?
Особено, когато подлагаш на съмнение
всяко свое решение?
Или го отхвърляш?
Няма еднозначен отговор.
Мисля, че трябва да се довериш на интуицията си.
Твърде много мислиш.
Баща ти беше същия.
Значи вината е негова.
Напълно.
Какво правиш тук?
Рисуваш ли?
Може ли да видя?
Моля те
престани.
Какво става?
Махай се.
Изчезвай!
Не си истински.
Махай се!