ГАЯ
Представи си само, че някога целият свят е бил такъв.
Представи си, че тук и някой друг плава на лодката.
И много след като нас ни няма, това ще си бъде пак тук.
Добре си е. Заслужава си.
Подай ми сандвич. - С какво?
С телешкото. - Ужас.
И горчица. Тоя проклет «Дижон», скъпа!
«Скъпа»? И откъде взе «Дижон»?
Познавам човек, който май знае друг...
който познава трети... който знае за мен.
По дяволите! - Какво?
Майната му, Габи. Далеч ли сме?
Около 2 км и там имаше едно момче.
Отивам за дрона. - Не, ще проверим още 4 камери.
Остави ме. Ще се срещнем в следващата долина.
Хората изчезват в тази гора. - Хайде, Уинстън.
Били са стари хипита. Просто са отишли в друг бивак.
Понякога си като белите хора.
«Опасно! » «Къде? О, искам да видя».
Не бива да оставяме боклук след себе си.
Един час.
Уинстън, отговори.
Мамка му!
Уинстън... Имам нужда от помощ.
По дяволите!
Габи, отговори.
По дяволите.
Габи!
Габи?
Габс?
Хайде!
Габи?
Има ли някой?
Проклятие.
Съжалявам, съжалявам... - Кой те изпрати?
Казвам се Габи Пекир. Моля ви, те ме търсят.
Ти строши капана ни.
Всичко е наред...
Кой си ти?
Баренд.
От града ли си?
От горското залесяване.
Колко сте тук сега?
Двама.
Слон?
Просто стара крава.
Как се казваш?
Стефан.
Той говори малко.
Подай ми черния дроб.
Майко на сътворението и разрушението.
Ти си Земята, а ние сме твоите деца.
Бели гъби.
В модерните ресторанти струват цяло състояние.
Видях нещо отвън.
Някой.
Нещо не бе наред с лицето му.
Уинстън, отговори.
Къде си? Добре ли си?
Край.
Тъпак.
Габи...
Уинстън? Къде си?
Аз...
Уинстън!
Уинстън, какво става?
Ще се присъединим към слугата ти, следвайки го в твоите недра.
Хей!
През деня не палим огън. - Търсят ме!
Мисля, че вече са били тук.
Чух го по радиото.
Утре ще ти покажа.
Уинстън, чуваш ли ме?
Някой чува ли ме?
Той е умен.
Трябва да се учи. - Той учи.
Къде е майка му?
Рак на костите. Преди 13 години.
Съжалявам.
Неизбежни загуби.
С какво се занимаваше преди?
Бях учен. Фитопатолог.
Но след като Лили...
Не е нужно.
Лили беше инженер-химик.
Първо каза, че кръвта й я... боли.
След това сякаш нещо започна да я изяжда отвътре.
Бензол.
Когато лекарите се отказаха
Лили каза, че иска да се върне тук, където прекарахме медения си месец.
Където го заченахме.
А после?
След това срещнах нея.
Коя?
Богинята.
Благодаря.
Това е за спомен от нас.
Ще седиш ли неподвижно?
Ако влязат, застани до стената. Те не виждат.
Кой?
Какво по дяволите..?
Не се съпротивлявай.
Измий кръвта от нея.
Донеси кръв. Изгори останалото.
Това е мухоморка.
Изглежда предпочита Хомо Сапиенс.
Изяжда очите, устата, белите дробове.
В началото расте. Мускулите оставя за по-късно.
Свързва се към гъбната мрежа изпълва се със спори,
докато не е готова... за размножение.
Накрая...
...приматите се превръщат в дървета.
За бога, за какво говориш?
Най-големият организъм на планетата живее точно тук под нас.
По-стара е от историята на човечеството.
Тя расте, чака, узрява.
Готова е за разпространяване.
И това ли е твоята богиня?
Била е тук много преди приматите да започнат да сънуват богове.
Вярваш ли в това? - Време за сън.
Красива.
Чудовище. - Какво?
Чудовище! - Дръж си
дяволските неща по-далеч от нас!
Видения! Мерзост!
Вън! Върви!
За да видим бъдещето на човечеството,
наблюдавайте маймуните в неволя.
Агресивно натрупване, ограничени ресурси,
утвърждаване на йерархията чрез сексуално насилие.
С всеки изминал ден средата на обитаване на човека
все повече напомня на клетка.
Време е за тръгване.
Хей...
Всичко е наред.
Мога да идвам на гости.
Нека дойде с мен. Умолявам те.
Ако това създание расте под гората, защо живееш тук?
Защо вие не сте заразени?
Хей! - Заразих се.
Хей, Баренд?
Това е негово. На моя началник.
Почакай.
Тук живеят те!
Безумие.
Габи?
Моля те...
...убий ме.
Не. Ще те отведа в болница.
Искаш той да стане един от тях?
Ние ще му помогнем.
Хайде.
Стефан!
Знам, че имаш лекарство.
Моля те.
Къде отиде баща ти?
Да се моли.
А майка ти?
Тя ме наричаше малка маймуна.
Сигурно много те е обичала.
Обичаше.
Обича.
Обич...
Обича.
Обич.
Тя живее в гората.
Какво?
Сега тя живее в гората.
Моята майка.
Ще ти покажа.
Не.
Знаеш ли, че зад гората има цял свят?
Можеш да се научиш да четеш, да пишеш.
Можеш да работиш с мен.
Може да станеш лесничей, да работиш с животни.
Каквото поискаш.
Ще караш кола.
Ще пиеш бира.
Там има момичета.
Колко жалко.
Татко казва, че всички ще умрат.
Изяж това.
Готова ли си?
Аз оставам.
Ето я.
Дори написахме манифест.
Бяхме... далече.
Постъпихме глупаво.
Не като теб.
Природата е свещена.
«Всичко невидимо, създадено в нашия свят
може да се види с помощта на създадените неща. »
Мисля, че сме над това.
Нима?
Не ми вярваш, но вярваш в централната нервна система,
според която сте единствените разумни същества на земята?
Преди триста години имаше индустриална революция.
Нищо повече от обявяване на война.
Тя губи.
Искаш да кажеш, че това е умишлено?
Това е разликата между науката и...
Безумието?
Вярата.
Да видиш - значи да вярваш.
«Ако имаш вяра колкото зърно
и не се съмняваш дори в скръб ще кажеш:
«Вдигни се и се потопи в морето"»
Как ще убедиш някого?
Няма да убеждавам никого!
Аз искам да разбера.
Да разбереш?
Погледни своя свят.
Създанията пълзят в клетките си
и се качват в свят, създаден от екрани.
Събирате се на купчинки като личинки, около техните неонови кули.
И безсмислено се размножавате за слава на курвите и фалшивите богини.
Танцувате по стените на неонови кули в огъня на безкрайните експлозии!
И всичко това поглъща и поглъща. Все повече и повече и повече!
Все по-бързо и по-бързо в бездната, в адския огън!
Където от устата си ще бълвате дим и сяра.
Виж.
Гледай само как се хвалите със своите достижения.
За огромните победи...
Двигатели с вътрешно горене, атомна бомба.
Демокрация.
За желанието да се даде право да взема решение всяка зигота,
която е успяла да се сформира. Вижте докъде ви отведе това.
Виж, как човечеството отново решава времето на своята кончина!
Слава на свободата на волята! Слава!
Камара примати, които се катерят по горяща планина
за да избягат от наводнението, което ще ги погълне!
Рояк скакалци обикалящи земята
все по-бързо и по-бързо, докато атмосферата
не се превърне в огнен пръстен!
Мислиш, че можеш да ги спасиш?
«Тогава човечеството ще търси смъртта, но няма да я намери.
Те ще копнеят за смъртта, но тя ще им се изплъзне».
Ако ги обичаш толкова много
по-добре им пожелай милосърдие. Бърз край на Антропоцена.
Покажи ми.
Къде бях?
Ти спеше.
Колко време?
Около 15 минути.
Сякаш са минали много дни.
Какво ти каза тя?
Ти я чу.
Знаеш какво иска тя.
Не.
Но той е невинен.
Аз молех...
Аз умолявах...
Трябва да се махнем оттук.
Ставай. Да тръгваме.
Сине?
Какво правиш?
Не те ли защитавах?
Какво чакаш, а?
Краят пак ще бъде същият.
Знаеш ли къде те води?
Ще те продаде в робство. - Лъже.
Ще те заставят да работиш. Месата ти ще окапят и ще те изядат.
Така постъпват. - Да вървим, Стефан.
Колко дълго ще оцелее там?
Достатъчно дълго, за да вкуси радост...
Вашият вид всичко свежда до секс.
Паразитните деца оцеляват в останките на един разлагащ се свят.
Това ли му каза, а?
Това ли написа в манифеста си? - Моля те, това е моят живот.
Ще разкажа на света за теб! - Тя няма да позволи да си идеш.
Не е нужно да ходиш там, синко.
Стефан...
Моля те.
Ако ме оставиш сега, майка ти ще е умряла напразно.
Ти си я убил. - Тя дойде тук, за да умре!
Спомни си за нашия велик път, Стефан.
Нашето поклонение.
Настъпи времето. Съвсем скоро, за всички на този свят.
Къде отиваме, татко?
Да принесем жертва.
Но не взехме нищо, татко.
Богинята ще помогне.
Твоето тяло е нашето послание.
Сега е твоето време да се помолиш.
Наистина обичам този свят.
Татко?
Трябва да й се подчиним.
Моля те, татко...
Стефан?
Знаех, че няма да ме изоставиш.
Ти беше изпратена.
Не, татко!
«И семето трябва да покълне в домовете на нашите врагове».
Трябва да й се подчиняваме!
Това беше... изпитание, сине.
Никога не бих...
Трябва да вярваме.
Хайде!
Да тръгваме!
Човечеството е на първото от много преломни моменти,
не желаейки да се промени и готово да се самоунищожи.
Всичко от което се нуждае е тласък.
Моля...
Скоро ще станем свидетели на най-великата разплата.
Остави ме тук.
Върви...
...в света.
Покажи своето милосърдие.
Моля...
Умолявам те.
Обичах.
ГАЯ...
Превод: puzek
"HIDDEN POWER" ®