"Тя усещаше дъха на Карим по бузата си.
А под робата му
кожата му бе топла, груба и влажна от потта.
Разкъсвана между идеята за бунт и подчинението,
сякаш несъзнателно, тя се мушна под него.
Слабините й търсеха тези на момчето.
Тя се залепи за него
и бе залята от блаженството,
което извираше от недрата на неговото тяло."
ПУРИЧКИ С МЕД
субтитри от YavkA.net @ 2021
Селма, търсим изключителни ученици.
С какво се отличавате от другите?
Алжирка ли сте? - Да.
Не си личи. - Защото кожата ми е по-светла ли?
С какво се занимават родителите ви?
Баща ми е адвокат, майка ми - гинеколог.
Какво мислите за гражданската война в Алжир?
Няма перспективи за младежта.
Това са две трети от населението.
Алжир е земя на репресии и радикализъм.
Там сме като в капан.
Според вас Алжир ще стане като Иран, така ли?
Не. Никога.
В Алжир няма теокрация.
Имате ли роднини там? - Да. Разбира се.
Почти цялото ми семейство е там.
И родителите ви ли? - Да... Всъщност не. Извинете.
Родителите ми са тук. Родена съм и съм израснала тук.
Значи сте французойка? - Не. Алжирка съм.
Всъщност... Разбира се, че съм французойка.
В интерес на истината, не съм изключителна.
Различна съм.
Хубава усмивка.
Имаш и хубави гърди.
Мина ли интервюто? - Да.
Добре ли беше?
Така мисля.
Тогава ще се видим догодина.
Какво правиш тук?
Защо си така войнствена? Дойдох да те взема.
Къде е колата? - Там.
Е?
Как мина интервюто? - Много добре.
Това училище много ми харесва. - Добре.
Курсът е акредитиран.
В това училище ще имам много повече възможности.
Подготвителният курс е много по-престижен.
В това училище ще може да се развива на международно ниво.
Но аз не знам нищо за него.
Дъщерята на Бенслиман беше доволна от него.
И какво от това? - Учи магистратура в Бостън.
Не сме обсъждали Селма да ходи в САЩ.
Кой ще избира какво да уча - ти или аз?
Пожертвах кариерата си в името на твоя успех.
Няма да рискуваш всичко заради една прищявка.
Нищо не съм искала от теб. - Няма ли да кажеш нещо?
Аз смятам, че търговското училище е добро.
Трябва да уча там. - Явно сте взели решението без мен.
Не е така, мамо... - Напротив.
Напротив. - Не може ли сама да избера?
Не. - Така ли?
Спокойно.
Защо винаги реагира така?
Защото се държиш грубо.
Време ти е за женене. Бенслиман ще те поискат за сина си.
Не! - Помисли ли?
И ти каза, че не е подходящ за мен.
Не е нужно да става веднага. Първо ще завършиш.
Едва ли сега е моментът да водите този разговор.
Повече няма да говоря за това. - Добър вечер.
Как сте? - Добре.
Добре ли сте? - Да.
Как си? - Добре, лельо Хафида.
Разхубавяваш се все повече. - Благодаря.
В днешно време в Алжир нямаш много възможности - или се спасяваш
и правиш скок напред, като идваш тук
или отиваш в Щатите, в Япония...
Или правиш скок назад във времето и се връщаш в Средновековието.
Не съм съгласна. - Защото си идеалистка.
Ти си фаталист. - Аз мисля, че...
... става все по-зле. - Разбира се.
Трябва да се има вяра на народа.
Не може да се води диалог с екстремисти.
Виж какво се случи с Аюб Хан в Пакистан.
Това е контрапример. - Не. Идеалният пример е.
Много по-лесно е да се отървеш от екстремистите
по политическа линия, отколкото от военен диктатор.
Народът е ислямизиран. Престани. - Хората са мюсюлмани. Различно е.
Искам да чуя какво мисли Селма. - Аз ли?
Най-важно е да се чуе мнението на младите.
Кажи какво мислиш. - Смятам, че изборите
няма да донесат особена промяна. - Точно така.
Свикнах дъщеря ти да взима твоята страна.
Скъпа, моля те, отиди да видиш Селим.
Предпочитам да остана тук. - Селим!
Там ли е? - Селим.
Там е. Скрит.
Добър вечер. Как сте? - Пораснал си.
В търговското училище е постоянен купон, нали?
Не знам.
На Мерием сигурно не й е допадало. - Така е.
Сестра ми е като монахиня. Не си пада по такива неща.
Учи магистратура, нали? - Да. Даже завърши.
Ще се омъжва за някакъв янки, когото познава от университета.
Чудесно. - Да, ще ставам чичо.
Явно не е монахиня...
Искаш ли да се целунем?
Какво? - Да се целунем.
Само веднъж.
Няма да стане.
Само ще опитаме.
Сигурен съм, че ще ти хареса.
Излизам. - Само три секунди.
Само ще видим какво е. Няма да казваме на никого.
Деца, елате на масата.
Ела тук.
Да не си откачила? - Кълна се, че нищо не е станало.
Дано не си дефлорирана. - Не използвай тази дума. Мразя я.
Дано не си била инициаторката. - Нищо не се е случило!
Лъжеш. Хафида ми каза, че здраво са ступали Селим.
Не знам какво е казал баща му, но той не е наред. Стига.
Не разбирам. Предупредих те да се държиш прилично,
а накрая стана скандал.
Мамо, това е нелепо. Никой не е умрял.
А ако Хафида каже нещо? Кой знае какво ще разправят за теб.
И какво от това? - Даваш ли си сметка какво направи?
Хората говорят. Ако не го разбираш, репутацията ти ще се срине.
Ще те нарочат за флиртаджийка. - Да мислят каквото искат.
Стига! Образованието е най-важно!
После се омъжи за когото искаш - французин, алжирец,
американец, все едно.
Докато това не стане, без повече подобни срамни прояви!
Иначе ще отговаряш пред баща си.
Ясно ли е?
Лека нощ.
Доволна ли си, че си сред нас? - Познаваме ли се?
О, не. Не, не.
Не сме се виждали, когато кандидатстваше.
И аз си помислих, че не си ти.
Не, не бях аз. Жюлиен.
А ти? - Селма.
Селма.
Кой курс си? - Последен.
Кофти, да.
Имаме само няколко месеца да изживеем голямата любов.
Това е Уилям. - Аз не съм Селма.
Откъде идва името? Не е френско.
Да не си ливанка? - И Уилям не е особено френско име.
Мен не ме мисли. Откъде си?
От Алжир. - Алжир ли?
Не бих предположил. - Почакай.
И аз не бих предположила, че си французин.
Секси си за арабка.
Не съм секси и съм кабилка.
Не си тукашна.
Аз ще си ходя.
Толкова скоро?
Тъкмо започнахме да се опознаваме.
Една бира? - Не, благодаря.
Религията ли не ти позволява? - Не обичам гадна бира.
Мароканката си тръгва! Не си пада по пишките!
- Не е вярно!
Хайде, Селма, слушаме те.
Чукай ме.
Да, харесва ми. По-силно.
По дяволите! Искам да ми стоплиш чепа.
Хайде, Маракеш, покажи какво можеш.
Баба ти го прави по-добре.
Хайде, новачке! - Новачка.
Давай.
Хайде, кучко! Застани на четири крака.
Застани така, че да те виждам.
Така е по-добре.
Стига.
Девственица! - Девственица!
Девственица! Девственица!
Видно е, че не го е правила.
Хайде. - Искаш ме, нали?
Хайде, мръснице! - Искаш малката ми катеричка?
Искаш ли я? Тогава ела.
Влез в мен. Така, точно така.
Да, точно така!
По-силно! Да! Да!
Харесва ми. Аз съм твоята кучка!
Ало? - Ало, тате?
Селма, как си, скъпа? - Чуваш ли ме?
Чувам те. Всичко наред ли е? - Да. Всичко е наред.
Сигурна ли си? - Да.
А как е при вас? - Всичко е наред. Не се тревожи.
Провеждам повечето си срещи у дома. Утре ще...
Тате.
Чуй ме. Обещай ми да не ходиш в Кабилия.
Не. Много е опасно, татко.
Уверявам те, че при най-малката опасност ще остана вкъщи.
Става ли? - Да.
Съгласна ли си? - Да.
Добре ли си? - Да.
Съжалявам за посвещаването. Нямаше какво да направя.
Беше ли ти много трудно?
Беше симпатично.
Съжалявам, че не сме оправдали очакванията ти.
Можеше да се наблегне повече на содомията.
Добре, добре.
Какво? Не ти ли допада?
Явно не ползваш достатъчно количество лубрикант.
Тя продължава...
Извинявай.
Не те попитах дали може да те целуна.
Не може. - Така ли? Изобщо ли?
Никога ли?
Ще си легнем ли?
Да, но няма да спим заедно.
Защо, не искаш ли? - Точно така.
Добре.
Искаш ли бульон? - Да. Благодаря!
Остави я на масата.
Благодаря, стига. Благодаря, не искам пиле.
Пиле?
Вкусно е.
Сложила ли си лимон?
- Не.
Какво? - Не.
Не е много мазно.
Чудя се защо готвя. Защо пазарувам с часове и готвя...
Къде живееш?
Не много далеч оттук.
Понякога и Уилям остава при мен.
А ти?
В Ньои. Спя у нашите.
В Ньои сюр Сен? - Да.
Ньои сюр Сен?
Защо? - За нищо.
Разбирам. - Не разбираш нищо.
Какво разбираш? - Нищо?
Да... - Всичко.
Къде живеят твоите родители?
В 93-и.
Не може да бъде. - Напротив.
И аз разбирам.
И какво разбираш, Шерлок?
Защо не си като тях.
Като родителите ми ли? - Не. Като Уилям и другите.
А ти като кого си? - Като никого.
Никого, а?
Добре ли си?
Обади се на вашите. Ще спиш у нас.
Не мога. Няма да ми позволят.
Тръгвам. Трябва да си ходя.
Защо? - Защото се налага.
Толкова скоро? Колко е часът?
23,30 ч. - И ще си ходиш?
Недей. Остани.
Свирка ли отиваш да правиш?
Да. Не една, но теб няма да те ощастливя.
Кой е навит за групов секс?
Ти си тъпак, Уилям.
А тройка? - Навита ли си?
Не, изчезвам. - Тя само говори, а нищо не прави.
Какво правиш тук? Защо все реагираш така?
Понякога се държиш като уплашена девица.
Нали не си девствена?
Девствена ли си? - Престани.
Стой така. Погледни ме.
Другата събота ще дойдеш у нас.
Ще бъдем само двамата.
Ще видя. - Това не е въпрос.
Престани!
Остани тук. - Добре.
Ела тук.
Какво прави? - Бях при Жюлия.
Кога трябваше да се прибереш?
В полунощ. - Колко е сега?
Не знам. 1,30 ч. - Два сутринта е. Не хитрувай.
Защо не се обади? - Не видях, че е толкова късно.
Не видях колко е часът. - Какво прави там?
Нищо. Бях с приятели. - Кои са тези приятели?
От училище. - Кажи ми имената им.
Кои са те?
Бързо. - Жюлия, Амелия, Жюли.
Не си много убедителна.
Не лъжа. Не ми позволяваш нищо! - Не викай. Съседите ще чуят.
Какво значение имат съседите?
Страх те е какво ще си помислят французите, нали?
Какви ги говориш? Бъркаш нещата.
Не търси проблем там, където такъв не съществува.
Обърни се. - Няма.
Обърни се, Селма.
Изчезни от погледа ми. Отивай си в стаята.
Държиш се безочливо.
Ела тук.
Беше ли обещала да се прибереш преди полунощ?
Не видях колко е часът.
Баща ти си рискува живота. Работи денонощно,
за да ходи при клиентите си в Алжир.
Мислиш ли, че му е приятно вкъщи постоянно да има драми?
Да спра да излизам ли? Да стоя затворена ли?
Не съм казала това. Искаш баща ти да ни напусне ли?
А, анусът... - Неудобно ми е.
Няма защо... На нея й харесва, а на теб - не, така ли?
Според мен уважението е важно, а това е...
Но тя го иска. А той - не.
Не искаш, нали?
Трябва да доставяш удоволствие на жените.
Да изпълняваш желанията им.
Сексът е за двама. И двете страни трябва да са съгласни.
Искаш да й завещаеш земя, която никога няма да ползва.
Мислиш ли, че ще се устрои там?
Няма как да знаеш. Изборът е неин.
Тогава го купи. Защо искаш разрешението ми?
Инвестирай. Ако искаш, строй!
Може и да се преместиш там.
Поискам ли да направя нещо по свой начин, надвисва опасност от развод.
Филтрите са там.
Това е страна, в която ежедневно стават убийства и атентати.
Уилям, ставай.
Тя какво прави тук?
Братле, няма бира. - Тогава купи.
И не бързай.
Ще дойдеш ли?
Чакай да си махна обувките.
Имаш ли братя и сестри? - Да.
Имам двама малки братя.
Близки ли сте? - Да. Все пак сме братя.
А братовчеди, братовчедки?
Да, имам си доста.
Често ли се виждате?
Искаш ли да си направя родословно дърво?
Имам цветни моливи, пастели, всичко!
Всичко.
Татко, успокой се! Спри!
Къде беше? - Успокой се.
Бях в библиотеката. - За малоумен ли ме смяташ?
До 23 ч. в библиотеката, така ли?
За глупаци ли ни има?
До 23 ч. в библиотеката! - Стига, ще...
Ще се самоубия, това ли искаш? - Тате!
Искаш да се самоубия ли? Да умра, а?
Ако се самоубия, ще спреш ли? - Съседите!
Обичам те. - Успокой се. Скъпи, ела.
Умолявам те, успокой се.
Ела.
Всичко е наред.
Как си? Погледни ме.
Погледни ме. Всичко е наред. Дай да видя. Погледни ме.
Седни. Остави на мен.
Защо реагира така? Не мога да те позная, полудя.
Как да не полудея? Няма уважение към нищо и ти й го позволяваш.
Трябва да я пускаме да излиза. - Вече няма да излиза. Ясно ли е?
Край. Няма да излиза. - Не може така.
Ще видим. - Искаш да остане стара мома ли?
Не искам да излиза повече.
Кога ще се видим? - Ела у нас тази вечер.
Имам да уча. - Тогава утре.
Ще бъде чудесно, ако останеш да спиш у нас.
След като вече преспахте, може да обмислим тройката.
Млъквай. - Отвратителен си. Стига!
Утре вечер? - Ще видим.
Обичам сутрешния секс.
Голям глупак си.
Шегувам се. - Не.
Повече няма да стъпя във вашата кочина.
Всичко между нас приключи.
Селма! - Знаеш ли какво?
Трябва да се изчукате, защото много си пасвате.
Селма...
"По време на борбата,
без да разбере как е станало,
ръката на Карим се озова до устата й.
Зъбите й обгърнаха матовата му кожа.
Момчето изстена от болка,
а Шехерезада триумфално се засмя.
Тя каза високо:
"Дори мухата може да убоде окото на лъва".
Ядосан, той се хвърли върху нея, хвана ръцете й
и ги опъна встрани.
"Принцесо, кажи ми кой е победителят."
Ще сядаме на масата. Те са тук. Какво правиш?
Мамо, казах ти, че не искам да ги виждам.
Това е просто среща със семеен приятел,
който минава през Париж. - Съвсем случайно.
На възраст за женене си. Нормално е да има подобни неща.
Знаеш, че с баща ти сме против уредените бракове.
И сега сте ми уредили среща.
Само ела да вечеряш с нас. Не се задължаваш с нищо.
Моля те, ела.
Направила съм кускус.
Мисля, че Адам Смит полага основите.
Да, Адам Смит се свързва с прагматизма.
А Бентам е основоположник на утилитаризма,
доколкото помня. - Искате ли още уиски?
Много е хубаво. Шотландско е.
Карим?
Не се тревожете.
В началото е трудно да караш отляво, но за две седмици се свиква.
Люка.
С какво се занимава този тип? - Люка ли?
Харесва ли ти?
Работи в търговска банка.
Говори перфектно английски, италиански, немски и арабски.
Това е. Доволна ли си?
Питах те с какво се занимава, не за родословието му.
Според мен е идеален.
Всичко ли да сипя? - Да. Слагай по повече.
Можеше да сложиш високи токчета заради мен.
И бъди умерена.
Да сядаме на масата.
Не мислех, че ще се развие така бързо.
Хубава кариера... Поздравления! - Но има още много работа.
Имам каквото искам.
Сигурно баща ти се гордее с теб.
Ние сме горди.
Справил се е много добре. Радваме се за него.
Люка, искаш ли малко сос? - Имам. Благодаря.
Надминала си себе си. Кускусът е страхотен.
Божествен е!
О, извинете.
Не, благодаря.
Май виното започна да ме хваща.
Селма, баща ти ми каза, че търсиш стаж в сферата на финансите.
Да, точно така. За лятото.
От училището го изискват.
Люка се занимава с финанси.
Мисля, че го разбра, скъпа.
Първоначално е работел при прочутия си баща.
Точно така. Направи първите си стъпки при мен.
Какъвто бащата, такъв и синът. - Сега работиш в "Дойче Банк", нали?
Да. - Много добра банка.
В момента работя в Лондон, но имам връзки и в клона в Париж.
Може да се опитам да ти намеря нещо.
Някой стаж, който да ти е интересен. - Много мило. Чудесно, благодаря.
Ще оставя визитката си. Така ще бъде най-лесно.
Забравил съм я в сакото си.
Кускусът ви наистина е божествен. - Чудесен е. Наистина. Браво!
Отне ми осем часа. - Осем часа ли?
Трябва да ми дадеш рецептата.
На майка ми е.
Реших, че си е тръгнал.
Искаш ли месо? - Благодаря.
Синът ни. - Не е ли тръгнал?
Още по-добре.
Заповядай. Това е името ми.
Може да се свържеш директно с мен.
А това е номерът на банката. Обади се, тук съм две седмици.
Харесва ми усмивката ти
Ще е жалко, ако не се видим.
Люка, искаш ли? - С голямо удоволствие.
Хапни си.
Виж какво ще ти предложи и ще решиш дали ти допада.
Отивам на интервю, мамо. - Не е само това.
Мисля, че те хареса.
Добре дошли, госпожице. - Добър ден.
Как си?
Много мило, че дойде. Какво е това? - Автобиографията ми.
Ще я видя по-късно. Сега да поговорим за теб.
Родителите ти са от Тизи Узу, нали? - Да, от този район са.
Но ти си родена тук, така ли? - Да.
Установили са се тук точно преди да се родя.
Ходиш ли там? - Разбира се. Когато мога.
Дори напоследък?
На баща ми не му е приятно, но да.
Да, разбирам. - А аз не.
Така сякаш им отстъпваме страната си.
Е, нямаш избор. - Надявам се да имам.
Да се биеш ли искаш, Селма? - Не.
Но смятам да ходя там. Това не е Иран или Афганистан.
Поръчах ти газирана вода. Искаш ли? - Да.
Знаем, че афганистанците ги привличат и финансират.
Надали това е новина за теб. - Но не идва от нас.
Кои "нас"? Ти не си една от тях.
Разбира се, че съм една от тях. - Когато те погледна,
виждам, че не е така - отгледана си по друг начин.
И какво от това? - Това не е твоята реалност.
Не е и твоята. - Сладка си, когато си ядосана.
Не съм някоя хлапачка. - Знам.
Извинявай, но трябва да тръгвам.
Искам да те поканя на вечеря.
На ресторант. - Да. Добре.
Жюлиен те търси.
Няма ме.
Обърни се.
Закопчей копчето.
Така е по-добре.
Къде са токчетата? - Заболяват ме краката.
Обуй ги!
Май си доста пряма. - Винаги.
Добре.
Пих твърде много.
Какво правиш? - Опитвам се да си сваля обувките.
Няма ли да ходим на вечеря?
Трябваше да ходим на вечеря. - Гладна ли си?
Ще ти поръчам нещо.
Не... Исках да кажа да хапнем навън.
Късно е. Уверявам те, че кухнята тук е много добра.
Какво ще желаеш? - Не, ще тръгвам.
Щом не си гладен, ще си вървя. - Почакай.
Не искаш ли пица с трюфели?
Какво има, Селма? Не ме ли харесваш?
Ти си много красива.
Много си горда, Селма.
Стига. - Почакай.
Какво правиш?
Чакай. Почакай!
Късно е, Селма.
Ще се прибереш без бельо.
Стига!
Мамка му, толкова си красива.
Скъпа? - Да.
Ще си лягам.
Почакай.
Как си, скъпа? Добре ли си? - Да.
Малко е късно. - Да, доста си говорихме.
Ела. - Отивай.
Как мина? Добре ли беше?
Ще се видите ли отново? - Да, аз... Не знам, ще видим.
Може да го поканим на вечеря.
Защо не?
Ще видим. Нека си помисля.
Добре ли мина, или не? - Казах ти, че мина много добре.
Чудесно.
Ще си лягам. Изтощена съм.
Дай една целувка.
Целувки, тате. - Лека нощ, миличка.
Може ли да вляза? - Спя, мамо.
Добър вечер.
Как си? - Добре, а ти?
Когото и да избереш, със сигурност ще е страхотно момче.
Не е зле Туми да се ожени за дъщеря ти, нали?
Туми ли? - Да. Говоря за Люка.
Синът на банкера, който е женен за швейцарка.
Явно е освободен като теб.
Какво ще рече това? - Той обича да пътува.
Той е... - Свободомислещ.
Нека не се разчува, защото още не е съвсем сигурно.
И няма нищо да стане. За какво говориш, мамо?
Питала ли си се какво искам аз?
Разбира се.
Но ти каза, че срещата е минала добре.
Вие го харесахте. Аз няма да се омъжвам.
Много е просто. Няма да го видиш повече.
Ние не те караме насила. Не те притискаме да се омъжваш.
Да сменим темата. - Престани да го повтаряш.
Разбира се, че ме притискаш. Всички го правите.
Дъщеря ти е момиче с характер. - Така е.
Невинаги е лесно... - Не се преструвай.
Знам, че това е критика. - Не, смятам, че това е качество.
Едва ли искаш жена "с характер"! По-лесно е да имаш любовници!
Прекрачи границата. - Замълчи!
Не бива да говориш такива глупости. - Глупостите не идват от мен.
Не те ли е срам? - Не.
Дъщеря ми няма от какво да се срамува.
От никого. Ясно? - Тате, казваш го заради мен
или защото нападат дъщеря ти? - Мисля, че каза достатъчно.
Предлагам да си вървим. Хайде!
Внимание! Татко е решил!
Казах, че си тръгваме. - Бързо, иначе ще те напусне.
Хафида, много съжалявам. Обичайно не се държи така.
Извини се. Извини се, че изобщо живееш.
Не! Млъкни!
Мисли каквото искаш за връзката ми с баща ти, но...
Отиди на изпитите, не си проваляй живота.
Защо да уча, като единственото важно нещо е да се омъжа?
Баба ти иска да говори с теб.
Ало, бабо?
Как си, момичето ми? - Добре.
Не знам какво се случва, но ще ти кажа нещо,
което никога няма да забравя.
Когато се роди, майка ти те водеше навсякъде със себе си.
Носеше те в шал, който аз й бях подарила.
Носеше те със себе си дори в тоалетната.
Един ден - сигурно си била на годинка,
й предложиха да прави някакво проучване.
Не помня точно за какво ставаше дума,
но трябваше да пътува между Париж и Алжир.
Тя погали гръбчето ти и каза:
"Няма да оставя своето бебе".
Колкото и да си пораснала, винаги ще си в сърцето й.
Ако ти не ядеш, и аз няма да се храня.
Говорих с баща ти. Казах му, че искам да те пускаме да излизаш.
Не ми пука, мамо. Проблемът не е в това.
Приятелите ти се обаждат. Не спират да звънят.
Кой е този Жюлиен? - Никой.
Жюлия пита дали искаш да отидеш на купона по случай завършването.
На него изпращате дипломираните, нали така?
Питаха дали ще ходиш.
Виждали ли сте Жюлиен? - Кого?
Жюлиен. - Не, съжалявам.
Добре ли си? - Да.
Ето резултатите, доктор Мерабет. Кръвното й се е вдигнало.
Дали ще има някакви поражения?
Проблемът е, че е паднала. Трябва да разберем причината.
Сигурен ли сте, че няма да има поражения?
Не мога да кажа нищо по-различно от доктор Мерабет.
Селма има късмет, че няма травма на главата
и не си е счупила някой зъб при падането.
Ти трябва да си починеш добре. Ясно ли е?
Беше ми приятно да се запознаем.
Господине. - Довиждане.
Изненадана съм, че подлагаш думите ми на съмнение.
Особено когато говорим за дъщеря ми. - Послушах те.
Не послуша мама.
Била е гинеколог в болницата в Байнем.
Питах за мнение лекаря, който те прегледа.
Исках да знам какво мисли. Нормално е, нали?
Почивай си, скъпа. - Нямам нужда от почивка.
Казвам ти, че не уважи мнението на мама. Беше неудобно.
Няма да се ядосваме. Няма вечно да го правим.
Ти се ядосваш.
Селма... - Какво правиш?
Тук ли спиш? - Остави ме на мира, лягай си.
Дай ми дистанционното. Късно е.
Хайде, скъпа. Лека нощ.
Селма, лягай си.
Казват, че дъщерите си избират мъже, които приличат на бащите им.
При мен няма да е така.
Намерих място в Кабилия.
Какво място? - Такова, каквото искам да купя.
Леля ни го подбра.
Как така "на нас"? Какво общо имам аз?
Искам да го оставя на теб.
Мамо, не го искам. Какво искаш да правя с него?
Ще отидем там през ваканцията, за да го видиш.
Ще ходим в Кабилия?
Да.
Мислех, че татко смята, че е твърде опасно.
Според мен е по-опасно, ако не отидеш.
КАБИЛИЯ, АЛЖИР 1994 г.
Отворете багажника. - Добре.
Къде отивате? - В Бени Йени.
При семейството си. - Побързайте.
Казаха, че в Мекла има терористи. - Благодаря, братко.
Тук ли е? - Да.
Не се отдалечавай, Селма. - Остави я.
Отвратителни гадини.
Да, ужасни са. Но откъде идват?
Тук никога не е имало хлебарки. - Появиха се с терористите.
Още една причина да се махнем оттук, мамо.
Не, аз оставам.
Как така да се махнем? - Тук вече няма лекари.
Аз оставам. Няма да ходя в Алжир.
Никой няма да идва тук. Опасно е.
Не, оставам. Вие ще се грижите за мен.
Няма да ходя в Алжир. Оставам.
Къщата се разпада. Не можеш да я поддържаш сама.
Не, оставам. Ще се грижите за мен.
Никой не иска да идва тук. Опасно е. Мамо, чуй ме.
Майка ти има идея.
Каква идея? - Ще се върна на работа.
Сериозно? - Ще отворя кабинет в Алжир.
Какво? - Ще отворя кабинет в Алжир.
Да. Напоследък мислих много.
Така ще е най-добре. - Не!
Не, трябва да останеш
да се грижиш за дъщеря си и мъжа си.
Мама казала ли ти е, че иска да се върне да работи в Алжир?
Татко! Не може да го допуснеш!
Моля те, кажи нещо. Тате!
Ще живеем без мама!
Не мога да я спра.
Вие сте нелепи.
Ти не я уважаваш, а тя зарязва всичко
от днес за утре.
ИСЛЯМСКА ДЪРЖАВА
Мамо, няма да минаваме оттам. - Напротив.
Ела.
Ще влезем у дома. Влизам в дома си.
Извинете.
АЛЖИР, 1994 г.
Всеки ден бомбандират. Не може да рискуваш живота си тук!
Ще рискувам живота си. Има нужда от жени, които да лекуват жените,
защото не е позволено да ги лекуват мъже.
Знам какво правя. Защитена съм.
Никой не е защитен.
Имам нужда от теб, мамо. - Знам.
Но не колкото преди. Ти си силна.
Не зависиш от никого.
Тази сутрин в Алжир е убит мъж,
защото бил умерен мюсюлманин, интелектуалец,
професор и председател на училищно настоятелство.
Името му е Стамболи Рабат.
Като други, той се бунтувал срещу посегателствата
на Въоръжената ислямска група,
която преди две седмици призова за бойкот на училищата.
Това е реакцията на друг алжирец, който е интелектуалец
и писател - Рашид Мимуни. С него се свърза Мишел Бартелеми.
Такава е стратегията на терористичните групи -
те искат да ликвидират. Това е тяхната цел -
да елиминират интелигенцията, ако мога да се изразя така.
Алжир е в уникална ситуация.
На децата е забранено да ходят на училище, иначе ги грози смърт.
Всеки път, като слушам новините, имам чувството, че ще чуя...
Те искат точно това, Селма. Не се тревожи. Много внимавам.
Обаждам ти се да ти пожелая успех утре.
Нямам нужда от това.
И на двете ще ни е нужна смелост,
за да живеем разделени.
Липсваш ми, мамо. - И ти ми липсваш.
Липсваш ми непрестанно.
Знам, че това е единственият начин и ти да живееш добре.
Разбираш ли ме?
Това отива тук.
А това - тук.
Готово.
Тази вечер ще изляза, тате.
Какво ще правиш? Къде ще ходиш? Мога...
Просто така...
Ще изляза.
Утре започва стажът ти в БНП. Това е важно.
Трябва да си легнеш рано. - Знам.
Постоянно ли ще излизаш?
Да не предпочиташ да те лъжа?
Кога? Колко пъти седмично?
Не знам.
Но не бива да се притесняваш.
Да не се притеснявам ли? Не е възможно!
Замалко да ме изпуснеш.
Местиш ли се? - Да.
Пращат ме в Сингапур. Заминавам утре.
За колко време? - За 16 месеца.
Добре ли беше?
Сигурна ли си?
Да.
Селма, познавам те. Какво става?
Нищо, всичко е наред.
Може да дойдеш да ме видиш в Сингапур.
Защо?
За да се видим.
Обсебен си.
Ще се връщаш ли?
Не мисля, че ще мога, Селма.
И аз не мисля, че ще мога.
Не го казвам напук. - Нито пък аз.
Но няма да те последвам там.
Няма да не ми липсваш.
Какво правиш?
Вземи.
Сигурна ли си?
"Нежният му език проникваше в нея.
Силните му ръце стискаха нейния ханш,
а тя търсеше близостта на месестите устни на Мондрино.
Но в тези топли прегръдки
Шехерезада беше тази,
която налагаше своя ритъм."
Превод СИМА НАЛБАНТОВА
Уеб рип и синхронизация: Monetino - YavkA.net @ 2021