В днешното видео ще говоря на английски,
заради чуждестранните ми приятели и фенове.
Историята която ще ви разкажа, е сред най-любимите ми.
Надявам се и на вас да донесе невероятно забавление.
Каквото ми донесе и на мен.
Имало едно време, в далечен град на име Мюнхен...
Далечен град за всичките ми чуждестранни приятели...
В края на града имало стара тухлена сграда.
В сградата бил заводът на уважаван ключар.
Името му било Ханс Вагнер.
Преди той бил отруден семеен човек. Стълб на общността.
Докато неговата съпруга и син не загинали злополучно.
Същинското дело на живота си, той започнал в края на живота си.
Той направил четири сейфа.
По един за всяка опера от четирилогията на Рихард Вагнер.
Четирите епични опери приплетени със скандинавската митология.
Четирите сейфа се казвали
"Рейнголд" или "Рейнското злато".
"Валкирия".
"Зигфрид".
"Гютердемарун".
Познат и като "Залезът на боговете".
Ключалката и сейфът за Ханс Вагнер били като загадките.
Загадки, които може да бъдат разгадани
само от достойните хора за тайните, които охраняват.
Според легендата, ако се опиташ със сила да отвориш сейфа,
съдържанието вътре ще бъде изпепелено.
И те ще останат заключени завинаги.
Но работата на Ханс не спира до въпросната четирилогия.
Той трябвало да изгради още един сейф.
Сейфът, който бил и кулминацията на неговия живот.
Сейф, който е способен да удържи цялата му мъка и тъга.
Държейки го вовеки под ключ.
Хората опитали да освободят Вагнер от гробницата, която си построил,
но не успели, защото той свършил съвършено своята работа.
Така и не успели да отворят сейфа, в който Вагнер починал.
Той станал негова гробница,
която била запратена в дълбините заедно с неговото тяло.
За "Рейнголд", "Валкирия" и "Зигфрид"
за които се носят слухове, че още се използват.
Местоположенията им са сред големите тайни за касоразбивачите.
Колкото до "Гютердемарун", никой не знае какво има в него.
Това беше. Благодаря, че бяхте с мен.
Аз съм вашият Себастиан Шленхт-Вьонерт.
Вашият супер касоразбивач. Цъкнете на бутона за харесване.
Не забравяйте и да се абонирате за моя канал.
Това беше. Благодаря ви и доскоро.
Идеално.
Качваме.
Така...
Нека започнем поредният скучен ден.
Потсдам
Заповядайте. - Благодаря.
Заповядайте.
Отворено
Добро утро. С какво мога да ви помогна?
Чуй ме, млади момко!
Едно време всичко беше по-добре.
Зомби апокалипсис
Армия от крадци превод: spitfire_
Затворено
Излизам в обедна почивка.
Нов коментар за видеото Ханс Вагнер: Повелителят на сейфа.
Чакай малко.
Едно преглеждане.
Господи.
"Искаш ли да си изпробваш уменията?
Къщата в края на улица Лайпцигер в Берлин.
Паролата е "Гютердемарун".
Берлин
Здравейте, аз...
Не съм сигурен дали това е точният адрес.
Тук съм по един таен въпрос.
Разбирате ли ме?
Говорите ли английски?
Добре.
Тук съм по много таен въпрос.
Трябва да кажа "Гютердемарун".
Гютердемарун.
Кой е готов за главното събитие?
Дами и господа, моля приветствайте нашият последен състезател.
Да чуя бурните ви аплодисменти.
Себастиан Шлент...
Нямам си и идея как се чете скапаната му фамилия.
За мен ли говори? - Разбира се. Хайде на работа.
Заемете своите места. - Извинете ме, сър.
Време за последни залагания. - Казвам се Себастиан.
Ще ми кажете ли какво по дяволите става тук?
Таймерът е готов. По местата.
Готови. Разбивайте.
Помнете, че само четирима ще продължат в следващия рунд.
Хайде, Себастиан. Ще се справиш.
Можеш.
Ясен е първият, който продължава!
Остават още три свободни места.
Чакайте малко. Имаме и втори готов.
Времето изтича.
Да!
Още едно място.
Това беше.
Ако сейфът ви е заключен, напуснете сцената.
Четирима останаха за полуфинала.
Файърбол, Валиънт,
Нео и Нервакът.
Тишина, моля.
Таймерът е готов.
По местата.
Разбивайте.
Нео е вече на втория ключ.
Както и Нервакът.
Нервакът завършва на второ място.
Кой ще бъде новият шампион?
Залагайте. Залагайте сега.
Нагласете таймера на три минути.
Ако никой не си отвори сейфа, резултатът ще е равен.
По местата.
Готови.
Разбивай!
Успя ли?
Този е трудният.
О, не. Остава само една минута,
а още дори не съм започнал.
Вероятно защото не знаеш как.
Това не е ли лоша новина за мен?
Искам само да уточним нещо... - Млъквай!
Добре. Щом така искаш.
Дами и господа, в града пристигна нов играч!
Обичам те, Нервак!
Всичко е до тренировките и многото практика.
Ще те убия! Ще те убия, лайненце такова!
Благодаря.
Тогава я видях за първи път.
Жената, която щях да познавам като Гуендолин.
Жената, която промени живота ми.
Успях да науча много неща за нея.
Откраднала първият си часовник едва 6-годишна.
На 16 за първи път разбили нейното сърце.
След което тя задигнала първата си кола.
Била 17-годишна, когато Интерпол издала червен бюлетин за нея.
Но точно в този момент аз не знаех всичко това.
Знаех единствено, че от всички в онзи сутерен,
само тя ми се усмихваше.
Благодаря!
Нямам идея какво става, но ви благодаря!
Благодаря.
- Здравей, Себастиан.
По дяволите!
Аз те познавам.
Снощи беше на онова място.
Аз бях причината да си там, Себастиан.
Господи. Ти си единственият гледал клиповете ми в ютюб?
Точно така. Искам да кажа, че е много жалко.
Клиповете ти са страхотни, Себастиан.
Знам. Благодаря ти.
Но ми позволи отново да попитам...
Коя си ти?
Аз съм жената, която ще ти промени света.
Завинаги.
Глътка. - "Глътка" ли каза?
Да, аз бях.
Искаш да знаеш коя съм.
И искаш да знаеш откъде знаех, че ще си тук и по това време.
Да, искам да знам отговорите на тези въпроси.
Наблюдавах те.
Знам, че си тук всяка сутрин между 8:43 и 8:47.
Взимаш си бананов мъфин с кафе и ядеш сам.
После отиваш на работа, след като се прибираш сам у вас.
Колкото до това коя съм аз... Тук съм вече от седем минути.
Виждаш ли жената зад рамото ми?
Да. - Това е сватбеният й пръстен.
Мъжът седящ на третата маса на мое дясно...
Това е неговият часовник. Пичът от ъгъла...
Луда ли си? - Това е тайно оръжие.
Беше прикрепен към вътрешната част на бедрото му.
Искаш да знаеш коя съм, Себастиан.
Както и да го кажа, ще прозвучи налудничаво.
Затова просто ще го кажа.
Аз съм международно издирван крадец на бижута.
И участвам в екип, който прави международни банкови обири.
Искам да те вербувам.
Не се притеснявай за тези.
Ще ги върна на притежателите им.
Може би без пистолета. Да не го беше носил в заведението.
Да не ме издърпа току-що? - Издърпал ли? Какво имаш предвид?
Знаеш какво искам да кажа.
Изпързалян ли имаш предвид?
Нито си бил изпързалян, нито издърпал.
Защо точно аз? Не съм престъпник.
Само ти може да свършиш следващата ни задача.
Никой не знае повече от теб за Ханс Вагнер.
И след като вече знам, че имаш нужните умения,
съм убедена, че ти си човекът.
Глътка. - Стига прави така.
Нервен съм. - Преглъщай си, но не го казвай.
Добре.
Какви криминални въпроси трябва да задам?
Нещо от рода на...
Каква е целта?
Разумен въпрос.
Няма начин да е това... - Но е.
Четирилогията? - Шибаната четирилогия!
Не. - Да. Същата.
Мама му стара! - Да.
Кой точно? Рейнголд? Валкирия?
Да. - И двата?
Да. Също и Зигфрид.
Запознат ли си със заразата в Америка?
Чух нещо по темата.
След 96 часа, собственикът на сейфовете ще ги премести
в трезор в Женева, където ще бъдат изведени от експлоатация.
Ще унищожат пъзелът, на който Вагнер посвети живота си.
Това е последният ни шанс да го разгадаем.
Тоест, в рамките на четири дни
ние трябва да направим не един,
не и два, а три международни обира и после ще поемем към залеза?
Точно това казвам.
Осъзнаваш ли какво искаш от мен?
Дори и ако искам да помогна, Зигфрид има седем ключалки,
с потенциални над трилион комбинации.
Правилно ме чу. Трилион с "т".
Чуй ме, Себастиан. Огледай се.
Светът е прецакан.
Тази възможност не е само наша, но и твоя.
Единствената ми възможност
за какво по-точно? - За не толкова обикновен живот.
Наспи се. Ще те чакам тук.
Двамата с теб може да се позабавляваме.
В Невада се разпространява вирус с неясен произход.
Той предизвиква реакция подобна на бяс на всички заразени с него.
Според хората идва "зомби апокалипсис".
В разгара на епидемията, група цивилни поемат инициативата
и влизат в инфектираната зона, за да спасят хората останали в нея.
А сега включваме един от кореспондентите ни.
Гил Педрети на живо от Лас Вегас.
Чуваш ли ме, Гил?
Уважаеми зрители,
не мога да ви кажа какво се случва в момента,
но както сами се убедихте, това е съвсем реално.
Няма нищо по-реално от това.
След като получим повече информация,
ние ще ви информираме по най-бързия начин.
Огледай се. Светът е прецакан.
Това е точният момент, Себастиан.
Ела с нас.
Привет. - Здравей.
Съжалявам. Не знаех тайното почукване...
Няма такова. На обикновената врата се чука по нормалния начин.
Разбира се. Предположих го, защото вече сме престъпници
и може да имаме таен сигнал, за който още да не знам.
Няма нужда да шепнеш.
Влизай.
Имаш много котки.
Мястото не трябва да изглежда по никой начин подозрително,
за да си провеждаме операциите. Ако не ни подозират - не ни следят.
Корина видя обявление от възрастна дама,
която ще ни плаща ако гледаме котките й за седмица.
Не се набиваме на очи.
Само котките.
А коя е Корина?
Себастиан, запознай се с Корина Домингез.
Тя отговаря за логистиката е и първокласен хакер.
Филмът ще е страхотен.
Искаш ли да го гледаме? - Още не е излязъл.
На десет години, използвайки нейния лаптоп,
тя е пробила защитата на едно от големите филмови студия
от което открадва копие на "Карибски пирати 2".
По дяволите. Спомням си. Това тя ли беше?
Да, аз бях. - Много е точна.
Реших, че ще я харесаш много, понеже си...
Зубър. - Така не се завъждат приятелства.
Ако зубър те нарече така, това е комплимент.
Няма нужда от сълзи. - Имам алергия от котки.
Наистина. Но ти благодаря за комплимента, г-це Домингез.
Това е шофьорът ни.
Ролф - Най-добрият дрифтър.
Заповядайте номерче. - Идвам до 15. Не я паркирай.
Желанията ви са закон за мен.
Единият лаптоп е мой.
Заповядайте, сър.
Няма ли бакшиш? Няма проблем.
Доскоро. - Аз съм върхът.
Няма никой по-добър от мен. И като казвам това,
имам предвид, че никой не познава двигателите по-добре от мен.
Ник Кейдж изчезна за 60 секунди, а аз за 50.
Чаткаш ли за какво ти чатя?
Името ми е Ролф. Приятно ми е.
Благодаря. Ролф ли каза, че ти е името?
Да, Ролф е. А твоето как е?
Името ми е Себастиан. - Себастиан ли каза?
Скапано име. - Ролф.
Кой е тоя кретен?
Последен, но не по важност е нашият истински екшън герой.
Господин Брад Кейдж.
Здрасти, аз съм Брад.
Лидерът на малката трупа загубеняци.
Самопровъзгласил се за лидер.
На мое място и ти щеше да се самопровъзгласиш.
Удоволствие е да се запознаем. - И аз така.
Един бърз съвет. Не преебавай нещата.
Не знам защо Гуен ти има вяра,
но щом тя ти има доверие, то и ние ти имаме.
Разбрано?
Да, сър. - Не преебавай нещата.
Вече съм нервен. - Това е добре.
А с теб вече се познаваме.
Себастиан, запознай се с екипа ни.
Това ли е целият ви международен екип?
Четирима човека?
Вече не сме ли петима?
Не ни хващат точно заради големината на екипа ни.
Да не е като по филмите,
където всеки от нас има уникални умения,
и може да успеем само ако работим заедно?
Да, точно така е.
Запознайте се със Себастиан с невъзможна за казване фамилия.
Невероятен касоразбивач с огромни теоретични знания.
Но не е прилагал знанията си в живота.
Досега.
Радвам се да се запознаем и да вляза в отбора.
Дами и господа...
В последните три години научихме от сигурни източници
местоположенията на трите сейфа,
както и разбрахме повече за конструкциите им.
Вече го знаем.
Може ли да играем видеоигри, докато въвеждаш хърбавия?
Имай малко уважение, пич. Дамата говори.
Добре, човече. - Благодаря. Продължи, Корина.
Рейнголд е в малка банка в Париж.
Има 430 милиона възможни комбинации.
Най-лесният от трите, тоест и с най-малко охрана.
Но в него има и най-малко пари.
Не знам защо въобще играем за него. - Не е всичко до парите, Брад.
Става дума за целта.
Вярно. Търсенето. - Целта.
Следва...
Валкирия. Тя е в строго охранявана в Прага, Чехия.
Има около 235 милиарда комбинации.
Вътре може да има около 40 милиона долара.
Говорим за американски долари.
Ще ги вземем. - Да ги вземем, Брад.
Зигфирд се намира в казино в Сейнт Мориц, Швейцария.
Има 72 трилиона комбинации.
Вътре има близо сто милиона долара.
Всичките сейфове на Вагнер са собственост
на печално известният милиардер Блай Танака.
Той не трябва да разбира, че точно ние го крадем.
Въпроси? - Не.
Аз имам стотици. - Докато пътуваме ще ти отговоря.
Нямаме време за губене.
Париж
Ще е детска игра.
Охраната изглежда по-стар отвсякога.
И мързелив.
И стар.
И оръжия ли ще носим?
Като крайна мярка. - Бум.
Не ми каза, че имаме оръжия. - Спокойно. Дори не ги зареждаме.
Според него, той изглежда готин.
За какво си шушукате? - Успокоявам пиленцето.
Разкарай пистолета. - Добре. Махнах го.
Какво му има? Защо откачи? - Защото ще ограбим банка.
Не е банка, а кредитен съюз.
Каква е разликата? - Това е детска банка.
Защо ще има банка направена за деца?
Иска да каже, че ще е като детска игра.
Не забравяй, че започваме от най-лесната банка.
Права си. Ще стават по-опасни и по-вълнуващи с всеки изминал път.
Поне ако ни хванат при следващите ще имаме парите от тази.
Какво? О, не. По дяволите. Замая ми се главата.
Готови сме. Камерите предават.
Ами ако ни хванат? - Няма да ни хванат.
Това ще е нереално лесно. - Нереално?
Нали се сещаш понякога във филмите как показват набързо
как трябва да се развие обира? - После той не протича по план
и всичко намира начин да се обърка. - Да, наясно съм.
Този ще протече толкова гладко.
Ще го преговорим ли отново? - Да.
Ти влизаш първи.
Не забравяй, че ще се потиш обилно.
Не забравяй да я попиваш.
След като влезеш, не се оглеждай много.
Насочи се право към тоалетните. - Следяхме доста банки
и непрекъснато има хора, които влизат в банката
само за да си свършат работата.
Господи. - После съм аз.
Задигам ключовете на охраната,
а това може да е най-лесната част.
Извинете, господине. Може ли да я подържите?
С удоволствие. - Много сте мил.
Той без съмнение е най-големия пишман в униформа.
Имам уговорен час за стаята с депозитите.
Да. Изчакайте, моля.
Ще искам да получа достъп до моята депозитна кутия.
Насам, моля. - Която сме наели под фалшиво име.
Оставям ви. - Благодаря.
Тогава влиза Корина.
Ще направя така, че касиерът да напусне залата.
Говорите ли английски?
Не. Един момент. - Не говорите?
Говорите ли английски? - Разбира се.
Как да го кажа... Загазила съм.
Изгубих кредитната си карта и съпруга си.
Съжалявам да го чуя.
В този момент аз ще се измъкна.
Идвам при теб.
И се отправяме към трезора.
Мама му стара.
Красавица.
Рейнголд.
Какво по дяволите правиш?
Загрявам си инструментите.
Добре.
Знаеш ли историята зад четирилогията на Вагнер?
Запозната съм, но не и подробно. Затова си имаме теб.
Разбира се. - Ако може малко да...
Иронията е в това, че става дума за пагубното влияние
на парите и властта.
Джуджето Алберих откраднало златото от дълбините на Рейн.
От златото направил толкова могъщ пръстен,
че боговете на слънцето го пожелали за себе си.
Тоест старонорвежка версия на Властелина на пръстените.
Забележително. Ако може да... - И точно както Алберих омаял
девойките от Рейн докато крадял златото им,
така аз ще се потопя в дълбините ти, любов моя.
Трите ключалки представляват трите рейнски девици.
Така е, Себастиан, но над нас има много хора.
Нямаме цялото време на света.
Покажи ми защо те намерих.
Започвам.
Ще спреш ли да тропаш? Благодаря.
Направи го. - Направих го.
Успя, Себастиан. - Отворих Вагнер!
Непобедим съм!
Аз съм непобедим! - Браво, господин Непобедим.
Започваме ли?
Няма как да изкараме всичко от тук. - Важно е, че стигнахме до тук.
Не разбираш ли...
Това е Еверест.
Гръмнахме Голямата стъпка.
Така ще станем легенди.
Какво?
Нищо. Просто адски много се вълнувам.
Взимай само банкнотите по петстотин.
Като сте готови аз ще им отвлека вниманието за последен път.
Докато Ролф чака в буса сигнала ни.
Здравейте, господине. - После те връщам в тоалетната.
Излизаш.
Аз съм след теб.
Това е. - Това ли?
Това е. - Не може да е толкова лесно.
Вече го направихме, Себастиан.
Направихме го!
Луда работа!
По дяволите.
Централно управление на Интерпол Лион, Франция
Сър.
Сър? - Да.
Сигурна съм, че всички се питаме, защо това ви притеснява.
Делакроа
Не ме разбирайте погрешно, но нека не забравяме,
че в момента има зомби апокалипсис.
Защо хабим време за това,
а не за всичко, което касае зомбита...
Майната им на зомбитата.
Беатрис - Ясно? Ето защо.
Извинете ме, но кой е старецът?
Никой ли не прочете брифинга?
Няма да ви спестя усилието.
За да спестим време, ще съкратя историята.
Преди десетилетия, този човек
направил четири сейфа, около които се изградила легенда.
Тази сутрин обраха първият от четирите сейфа.
И май се досещам кои са извършителите.
И къде ще ударят следващия път.
Това е последната известна снимка на Гуендолин Стар преди да изчезне.
Това е последната снимка на Алексис Броскини.
Подозираме, че се подвизава под псевдонима Брад Кейдж.
Извършили са пет обира на банки за последните четири години.
Веднъж за малко да ги хванем.
Успяхме да хванем касоразбивача им.
Щяхме да ги хванем ако шибания Брад Кейдж не ме беше гръмнал.
Прострелял го е? - В задника.
И стигаме до вчера, когато този ван е бил заснет от пътните камери
как напуска местопрестъплението на парижкия обир.
Кой е направил сейфа? Неповторимият Ханс Вагнер.
Явно са вербували нов касоразбивач.
Точно така. Целят се в най-големият поклонник на Ханс Вагнер.
И както отбелязаха решили са да действат
когато очите на света са вперени изцяло
в шибаната зомби чума.
Мислят си, че никой не ги гледа, но мамка им колко грешат!
Ако наистина са тръгнали по пътя на четирилогията,
това означава...
Означава, че имаме два шанса да ги заловим.
И по дяволите...
Ще го направя.
Има предвид, че ние ще го направим.
Двамата с него водим разследването.
Прочетете брифинга, докато се уверя,
че той няма да получи сърдечен удар.
Хайде. - Имаш още два опита.
Късметлия. - Право в муцуната.
Готови ли сте? - Да.
Да! - Край на играта.
Не се притеснявай. Следващия път сме ние.
Сближаваме ли се в момента? - Да, стига да искаш.
Знаеш ли как обичам да се сближавам?
Докато ядем сандвичи. Да вървим.
Загубеняци. - Обожавам сандвичите.
Как казвате "сандвичи" на немски?
А "салата"? - Залата.
Залат.
Направи го.
Така е.
Утре е голям ден. Протеинът в месото абсорбира алкохола.
Трябва ти една чиния месо за всеки пет изпити бири.
Но като се събудиш ще си по-свеж от всякога.
Баба ми ме научи на това. Научно е доказано.
Какво каза току-що?
Не знам. Никога не мога да го разбера.
Забавляваш ли се? - Страшно много.
За първи път от години съм на купон.
Не те съдя.
Музиката е много готина. Кой е композиторът?
Гледаш го в момента. Точно издадох мой албум.
Много яко.
Искаш ли да се натискаме?
Моля? Дали искам да...
Господи.
Успех с нея.
Слушай.
Работя с Гуен от известно време и доста я харесвам,
но колко точно ти е казала за миналото си?
Не много.
Не съм от хората, които се трогват от историите на другите, но...
Имала е тежко минало. Родителите й са били адски богати.
Но тя ги е напуснала като е била на 17.
Сдружава се с други дяволски богати деца.
Брад е бил едно от онези деца.
Сега разбирам.
Да. Добре.
Здравей.
- Привет.
Добре ли си? Донесох ти вода.
Добре съм. Преглеждам планът ни за утре.
Забавляваш ли се?
Да, много.
С Ролф доста се сприятелихме.
Сърцето ми не се е успокоило от...
Сещаш се.
Днес беше невероятно.
А ти как си?
Добре съм.
Леко се сдърпахме с Алексис.
Кой е Алексис?
Разбира се. Познаваш го като Брад.
Чакай малко.
Той не се казва Брад Кейдж?
Никой не се казва Брад Кейдж. - Защо го е променил?
Не знам. Като малък е гледал много американски екшъни.
Боготвори екшън героите.
Искал да има възможно най-якото американско име.
Цитирам: "Ако Брад Пит и Ник Кейдж се изчукат,
ще имат адски красиво бебе."
Явно така се възприема.
Тъжно е, че не е заобичал името, с което се е родил.
Да, но не може всички да се казваме Себастиан Шленхт-Вьонерт
Какво му има на името ми? - Нищо.
Сериозно. Какво му има?
Просто е леко сложно.
Не си ли мислил за някое по-лесно?
Какво?
Искаш ли да чуеш една тайна?
Да. - Добре.
Добре. Като бях дете...
Господи. Звучи адски тъпо.
Не усещах, че пасвам в този свят.
Докато другите правеха неща, които правят децата.
Тишина!
Аз се затварях в моя свят и тренирах своите умения.
Направих го. Аз съм факир!
И за да документирам страстта си, направих свой комикс.
Ставаше дума за топ касоразбивач и изследовател на име
Лудвиг Дитер.
Да.
Мислех, че това е най-якото име
Сега го имам за толкова глупаво, колкото е и моето име.
Да, но Лудвиг Дитер...
По-лесно е за изговаряне.
Може ли да те питам нещо? - Да.
Защо се занимаваш с това?
Може да се каже, че е семейна черта.
Баща ми беше богат задник.
Стана още по-богат след краха на пазара на недвижимите имоти.
Крадеше от хората, които нямаха почти нищо.
Вижте ме.
Старият Себастиан говори с най-интересното момиче на света.
Може ли да повярвате на късмета ми?
До тук, това беше най-великата вечер в живота ми.
Нея вечер ми каза много неща. Много важни неща.
Някои от тях весели, някои не толкова.
Не се е чувствала на място, когато била с родителите си.
Искала по-вълнуващ живот от онзи, който те избрали за себе си.
Как кражбите я карали да се чувства жива.
Как се запознала с Алексис, когато била на 19 години
и как видяла доброто в него и останалите от екипа.
Добротата на духа.
Има ли въобще такава дума?
Правила съм много глупости.
Винаги съм си мислила, че ако направя нещо велико
нещо, което хората да запомнят,
без значение преди или след да си замина...
Това няма значение.
Четирилогията.
Малкият кретен.
Мисли си, че може цяла вечер да говори с гаджето ми?
Компанията ми не е прекалено добра за нея ли?
Аз съм страхотен.
Може да слагат началото на ползотворно приятелство.
Себастиан е много свестен.
Знам, че сме странни птици, но сме заедно от много време.
Като малко семейство.
Но ще излъжа, ако кажа, че не съм си мислила
да работя сама.
Добре. Къде би отишла?
Америка. Невада по-специално.
При зомбитата? Да не откачи? Защо?
Слуховете са, че той е там.
Гютердемарун
Представяш ли си...
Да отидем там и да разбием сейфа.
Прага
Дами и господа, ако погледнете наляво,
това е банката, която ще оберем.
По дяволите. По-голяма е от предишната.
Защо да е по-малка?
Какво очакваше?
Нещо? - Нищо.
Всички да внимават. Трябва да е днес.
Нямат достатъчно време преди да преместят сейфовете.
Освен ако не работят сега по третия докато ние сме тук.
Не. Спазват последователността.
Извинявай. Знам, че е така.
Щом така казваш. - Да, така казвам.
"Младши координатор." - Поздравления.
Престижна позиция, госпожо Секретар.
Защо да съм Секретаря? - Тя е виновна. Тя избра имената.
Съжалявам, Гуен. - Как са нещата, Корина?
Както и очаквахме. - Имам въпрос.
Вече не звучи толкова лесно.
Това вече не е някоя пишман банка.
Работата е сериозна. - Сериозна?
Имат милион охранителни протокола
в опит да засекат онова, което ще направим.
Наистина ли са милион? - Да, наистина.
От месеци проучвам системата им, за да тествам нейните възможности.
Проучване? Какво означава това?
Шибано проучване.
Сега ми се разкарай от главата, господин Целомъдрен.
Схванах какво ми каза.
Може да влизам само за по 16 секунди в системата им
без да ме засекат, защото после ще трябва
да започна всичко отначало, докато не стигна до трезора.
Не искам да съм като плачеща вдовица...
Няма такъв израз. - По-рисковано е от Париж.
Дали ще проработи? - Да, на теория.
На теория? - Теория.
Теорията е различно от опита или практическото действие.
Реалистично ти давам пет процента шанс да оцелееш. Успех.
Не помагаш. Ще се получи. Готови сме.
Добре ли си, брато? - Топ, брат.
Говори.
Какво става? Как си?
Относно влизането в банката?
Адски съм уплашен.
Относно работата, която трябва да свърша?
Чувствам се страхотно. Вече разбих един Вагнер.
Вече нищо не може да ме спре.
Вътре съм.
Две секунди. - Излязох.
Мина ли? - Стана, мамка му!
Какво очакваше? - Ти си гении!
Знам.
Пред теб има две врати, Себастиан. Влезе през лявата.
Ще те водя по пътя, който е сложен.
В случай, че някой те наблюдава.
Отиди към асансьора, който е в дъното на коридора.
По дяволите! - По дяволите ли?
Асансьорът на Гуен е зает. Трябва да вървя. Чао.
Почакай. Кой асансьор, Корина?
Гуен, отивай на четвърто ниво.
Изпращам ти асансьор от другата страна.
Твое ляво, първата врата.
Здравей. За последно, Павел. Не може да пиеш тук.
Видя ли го? - Къде отиде?
Изчезна.
Нещо? - Нищо засега.
Асансьорът за трезора е зад заключената врата.
Аз ще я отворя. Ти само се направи, че я отваряш.
Само да се престоря.
Направи се, че я отключваш.
Благодаря. - Чао.
Да вървим.
Добре ли си?
Защо не ми каза за теб и господин Брад?
Какво? - Че сте двойка в пълния смисъл.
Разбирам те.
Той е много привлекателен. - Сега ли е момента за това?
Не съм казала дали имам или нямам приятел.
Пък и честно казано не знам какво те засяга.
Питах единствено защо го скри от мен.
Добре. - Просто...
Подръж. - Идентификационна карта, моля.
По дяволите.
Гуен!
Какво по дяволите беше това? - Кое?
Пречука двама мъже.
Не каза, че и това е част от плана.
Не беше. Импровизирах.
Винаги бъди готов.
Знаеш ли, че Рихард Вагнер е писал четирилогията цели 31 години?
Много по-дълго отколкото на Ханс му е трябвало да направи сейфовете.
Всъщност го знаех.
Вагнер е вложил много детайли важни за него,
но всички са водени от любовта.
Историята на сейфа, за който сме тук днес.
Валкирия.
Първото действие се развива на Земята,
където децата на Один или Вотан,
близнаците Зигмунд и Зиглинда се срещнали
и се влюбили един в друг.
Гадост. - Не.
По онова време не знаели, че са брат и сестра.
Второ действие се развива много над Земята.
В кралството Валхала.
Такъв бил планът на Боговете.
Вотан изпратил дъщеря си Брунхилда да убие Зигмунд.
Но воден от любовта си към Зиглинда,
тя не успяла да го убие, а му помогнала.
Това вбесило Один, който наредил най-тежкото наказание.
Той лишил Брунхилда от безсмъртието
и я прокудил от Валхала.
Мисля, че ключалките трябва да се отключат по реда в историята
и така цикълът да започне наново.
Темите на тези истории са все така актуални.
Заблудите и лъжите в любовта.
Страхотно. А сега се захващай за работа.
Добре.
Сериозно?
Защо? Добре.
Нещо? - Все още не.
Нещо не е наред. - Съгласна съм.
Нищо не пропускам. Ами ако са вътре...
Ще ги хванем.
Да вървим. - Тръгваме.
Ето го. Камера 52.
Какво по дяволите... - Има някой в системата ни.
Мамка му. - Какво има?
Включиха безшумната аларма. Блокират всички асансьори.
По петите ли ни са? - Още не, но са на път.
По дяволите. - Време е за план Б.
Сега ли? - Сега, Ролф.
Стига бе, човек. - Господин Делакроа.
Трябва да знаете нещо.
Отворете вратата.
Готов ли си? - Да.
Тръгвай.
Какво по дяволите?
Това не е Вагнер.
В грешната банка сме.
Изтъргувал си твоя сейф?
Да. - Какво по дяволите?
Изслушайте ме. Предвид неговата непробиваемост,
решихме, че ще е по-полезен в престижен клон на банката.
Къде? Къде го преместихте?
Всички на земята!
Подай ми чантата! Движение!
Много ви благодаря. Какво беше това?
Не се притеснявай.
Диверсия, за да ти спечелят още време.
Но въпреки това да побързаме. - Добре.
Добре.
Лесно е. Ще видим.
Какво става?
Просто... - Какво?
Усети присъствието ми.
Какво имаме тук...
Кажи ми. Какво искаш да направя?
Няма от какво да се притесняваш.
Това пък какво означава?
Ако отново сгафя, ще се заключи завинаги.
Това е. - Точно това ме тревожи,
господин Загрявам си инструмента. Каза, че ще е лесно.
Знам какво казах. По-сложен е, отколкото очаквах.
Не разбирам защо си толкова стресирана.
Не аз, а ти си стресирания. - Стресирана си!
Свърши си работата. - Спри, спри!
Излизай от колата. - Да вървим!
Хайде.
По дяволите! - Какво по дяволите е това?
По-бързо. Какво се бавиш?
Всички да отидат в средата!
Движение!
Господи!
По дяволите.
Хайде.
Давай.
Движение!
По дяволите.
Мамка му. Задействаха алармата.
Ехо? Напълни чантата.
По-бързо.
По дяволите.
Какво? Какво има?
Това на добре ли е или на зле?
Господи.
Направи го! - Направих го!
Ах ти, странен красив страннико!
Каза странен два пъти. Приема се.
Какво е положението?
Готови сме. Идваме.
Излизай, Брад. Готови сме. - Закопчавай чантата.
Закопчавай!
Да вървим, Ролф.
Не мърдай! Горе ръцете!
Бавно.
Къде си?
Хайде!
Какво стана? - Добре ли си?
Нищо ми няма. - Ранен е в рамото.
По-бавно, Ролф. Гуен идва.
Хайде! Тичайте!
Хайде! По-бързо!
Тичайте! - Чантите!
Хвани ми ръката, Гуен. - Давай.
Веднага ми хвани ръката!
Карай, Ролф!
Шибан кретен.
Какви ги вършиш?
Спри! Полиция!
Колелото ми трябва.
Съжалявам. - Колелото ми!
Съжалявам. - Да го духаш, кретен!
По дяволите.
Отива към Старинния град.
Направете път! Съжалявам.
Пазете се!
Изгубихме го. След него!
Направете път!
Извинете.
Господи!
Спри!
Много съжалявам.
Спри!
Направете път.
По дяволите.
Сър. - Какво? Вярно. Мамка му.
Интерпол. Има ли ранени?
Никой. Използвали са упойващи стрелички.
Изтрили са и записите от камерите.
Много яко. Все едно, че сме в шпионски филм.
Яко като в шпионски филм, човече.
Млък!
Млъквай, мамка ти!
Трябва да помисля.
По дяволите!
Истинска лудост. Как го направих това?
Корина? - Нищо.
И да са хванали Себастиан, още не са го обявили.
Така да е. Оставяме буса.
Да го разменим за нещо не толкова подозрително.
Ясно? Става ли?
Гуен. Гуен?
По дяволите. Какво ти става?
Да не ти е тъжно за кльощавия касоразбивач.
Не се прави, че не знаеше плана.
Планът не беше такъв.
Трябваше да свършим работата, преди да го пуснем,
а не да го пуснем насред улицата като жертвено агне.
Искам да се знае, че почнах да го харесвам.
Но бизнесът си е бизнес. - Млъквай, Ролф! Карай там.
Рано или късно щяхме да го оставим.
Почти ни хванаха. Някой трябваше да го отнесе.
Можеше всички да се измъкнем.
Не е един от нас и никога нямаше да бъде.
Как ще отворим Зигфрид без него? - На кой му дреме за Зигфрид?
Всичко пред нас е чисто. Това има значение.
Имаш ли идея колко сме богати?
Майната ти, Алексис.
Как ме нарече? - Чу ме.
Корина.
Кой е Алексис?
Спри буса. Спри го, защото искам да сляза!
Не спирай буса, Ролф! Никой няма да слиза!
По дяволите.
Обичам те.
Не ми пука.
До тук бях.
До тук!
До тук ли си била?
Сбогом, Алексис. - Какво? Заеби.
Тръгвай, Ролф! - Пусни ме!
Махни си ръцете от мен! - Искаш да си вървиш?
Давай, щом това искаш.
Добре тогава.
Къде отиваш?
На теб говоря! - Господи.
Идвам с теб. - Защо?
Честно ли?
Вложих много енергия в планиране на третия обир.
Пък и Алексис е кретен.
Нека станем легенди. - Стига де.
Да го духаш! - Успех!
Карай, Ролф. - А сега какво?
Май трябваше да изчакаме докато сме в някой град.
Май.
Да вървим. Хайде.
Да кажем ли нещо?
Не.
Вече мина много време. Ще бъде прекалено странно.
Дали да не излезем и да почукаме на вратата.
Или като дойде насам и да изкрещим "Изненада!".
Ужасна идея.
Изненада! - Изненада!
По дяволите!
Космите ми на гърдите заминаха.
Дали си имал въобще някакви?
Руси са и не може да ги видите,
но докато ги имах бяха невероятни.
Какво по дяволите правите тук?
Виж...
Съжалявам.
Това ли беше?
Много съжалявам, Себастиан.
Митът не значеше нищо за Брад и Ролф.
Не и колкото значи за нас.
Те просто си търсиха цел и тичаха след парите.
Нали, Гуен? - Няма да си простя, че участвах.
Не очаквам и ти да ми простиш.
Благодаря.
Но на кой му пука?
Без значение дали щяха да ме арестуват заради теб,
защото си заминаваш, а аз се връщам на глупавата си работа.
Благодаря ви, че се отбихте,
но сега ви моля да си вървите.
Не, Себастиан. - Това не е краят!
Как така?
Освен ако вече не си отворил Зигфрид и не си ни казал,
това не е краят. - Не е краят.
Не, все още не съм отворил Зигфрид.
Дори не знам дали ще успея. - Ще успееш.
Не видяхте ли как сгафих при Валкирия?
Но накрая успя.
Пред нас стои по-голямо предизвикателство.
И ако мислиш, че ще се откажем, след като двамата се махнаха,
то ти си в голяма заблуда.
Все още може да го направим.
И не говоря само за Зигфирд. Ще оставим своята диря в историята.
Тримата може да действаме като екип
и да намерим Гютердемарун.
Но няма да се справим без теб.
Може вече да нямаш вяра в себе си,
но аз вярвам в теб.
Казваш... - Нуждаем се от теб.
Защото искате тримата да ограбим казиното на Блай?
Точно така.
Глътка. - "Глътка" ли каза?
Да, казах го. Ами ти, Корина?
И ти ли така мислиш?
Нуждаете ли се от мен?
Статистически погледнато
е трудно да се обере казино, така че...
Да, нуждая се от теб, Себастиан.
Така да бъде.
Не казвам, че ви вярвам, защото това е далеч от истината.
Разбирам те. - Не става дума за парите.
Знам. - Единствено искам
да си поставя шибаните ръце върху шибания сейф.
Какъв е планът, дами?
Не.
Здравейте, скъпи приятели. Отново е вашият любим касоразбивач.
Дано нямате проблем, че днешното ми видео е...
Познавам го.
Този го познавам.
По дяволите. Това е той.
Беатрис!
По дяволите.
Ела в офиса ми, моля. Веднага.
Спипах те.
Да.
Дано е нещо сериозно, защото... - Това е той.
Това е касоразбивачът, който отвори двата сейфа.
Появил се е от никъде и прави скапани клипове в ютюб.
Не е престъпник.
Аутсайдер е. - Откъде ги познава?
Ето как са го открили.
През ютюб. - Добре.
Може да е просто жертва. Виж как го изхвърлиха, горкият.
Изплашен е до смърт като Бамби.
Почти го съжалявам.
Това ли е всичко?
Да, всичко е. - Добре.
Това е. - Добре.
Много важна информация. Можеше да ми я кажеш по телефона.
Приятно ми е да се запознаем, Себастиан.
Всичко е наред. Аз съм.
Отново ги сънувах.
Зомбитата. - Може да е видение, а не сън.
Може да си видял собствената си смърт.
Какво каза? - Може да е рожба на психиката ти.
На собственото ти подставяне под съмнение на всичко.
Желанието ти да си голям мъжага и да се биеш с тях.
Но отново и отново
те просто те унищожават.
Или просто имаш кошмар със зомбита, защото те са плашещи.
Това е просто сън, Себастиан.
Или пророчество.
Зомбита.
Сейнт Мориц
Южната страна?
Нищо. - Югозападният ъгъл?
Няма и следа.
Северозападният ъгъл. - Чисто.
Докладвайте на всеки две минути.
Местоположението на сейфа ще се смени след осем часа.
Какво? - Каза го прекалено официално?
Да. - А дали това е казиното?
Съжалявам. Май нацелих някой нерв.
Няма да профукам възможността! - Поне хората от казиното да са...
Няма да си сътрудничим с тях.
Ако им кажем може да променят времето на местенето.
А ако го променят, изпускаме единствения шанс.
Ще ги хвана и ще сложа край на това.
Слушайте. - Готов съм.
Загрях си пръстите и съм готов да отворя сейфа.
Чакаме до смяната на охраната в пет часа.
Това е шансът ни. Край. - Напълно и толкоз.
Казва се само "Разбрах". - Дали е това?
По всичко изглежда. - В отворен канал?
Не отворен, но не достатъчно подсигурен, за да ме спре.
Момчета, ще ги закопчаем в пет сутринта.
Не мислиш ли, че е прекалено нагласено?
Не спирайте с наблюдението над периметъра.
Не искам да ни изиграят номер.
Вървете.
Интерпол. Има потенциален риск за трезора ви.
Наясно сме. Информираха ни.
Какво имате предвид? - Последвайте ме.
Кой ви каза за риска?
Вие. След като се свързахте с нас, веднага взехме мерки.
Как така като съм се свързал с вас?
Преместихме времето за преместване както пожелахте.
Сейфът беше преместен преди час и половина.
Издърпали сте преместването напред? - Да.
Снощи ни информирахте за опасността.
Транспортът е вече на път.
Казах ти, че всичко изглежда прекалено добре.
Защо?
Беше планиран за пет часа.
Осем часа по-рано...
Ало. Обаждам се от Интерпол. Наясно ли сте,
че сейфът, който трябва да бъде преместен утре сутрин
е трети от поредицата сейфове,
два, от които бяха откраднати през последните 72 часа?
Момент, моля. Обади се в банката.
Провери дали ще разрешат да преместим сейфа по-рано.
Разбира се. - Обадете се ако има проблем.
Пак заповядайте. - Не мога да повярвам, че го изпи.
Американци. - Да си американец може да е кофти.
Ами Зак Ефрон? Страхотен американски актьор.
Кофти работа, че вече е зомби. - Така ли?
Зомбитата са докопали Зак Ефрон? Копелета.
Да си беше видял изражението. Какво по...
Ами охраната в казиното?
Ще сме си тръгнали много преди да са се усетили.
Слушайте.
Страхотно е да си на чист въздух.
Не бива да сте тук, госпожице. Връщайте се вътре.
Искам да изпуша една цигара.
Моля ви, госпожице. - Ето какво.
Може да си я поделим. Така бързо ще изчезна.
Чуйте ме...
Югозападен ъгъл? - Чисто.
Супер.
Сигурен ли си, че ще успееш докато карам?
Може да опитам,
но гледай да не друсаш много. - Добре.
Насочваме се към пристанището. Ще ни закарам възможно най-близо.
Зигфирд. Здравей, Зигфрид.
Знаеш ли какво се е случило със Зигфирд на Вагнер?
Не, не зная. Кажи ми, моля.
Зигфрид е изправен пред най-мрачните изпитания.
За да съумее да разбере от какво наистина се бои.
Той убил драконът Фафнир,
а после убил джуджето, което го отгледало,
след като то разбрало за предателството му.
После намира Брунхилда и двамата се влюбват.
След цялата болка и ужас,
накрая има щастлив край.
Ами следващата опера? Гютердемарун.
Зигфирд умира и Брунхилда се хвърля върху погребалната му клада.
Глътка.
Така.
Спокойно.
Какво имаме тук?
Какво имаме тук, Зигфрид?
Пет часа!
Кълна се, че ако ги хванат преди нас...
Ще съжаляват, че прецакаха собствения си екип.
За да сме честни, ние също ги прецакахме.
Не сега, Ролф.
Сигурно имат съучастник в града.
Претърсете града. Всеки хотел, всеки бус - всичко.
Къде отиват? - Да ги проследя ли?
Къде...
Не зная.
Първият от седем. - Много добре.
Не искам да ти давам акъли, но провери ли джипиеса?
Какво?
Провери ли джипиеса в случай, че телефона й е още включен?
За идиот ли ме имаш? - Не съм го казал.
Разбира се, че го проверих.
Може ли да погледна?
Телефонът на Брад
Виждаш ли?
Това те ли са?
Това пък защо се премести? - Защото това са те.
Да вървим! Карай!
Не, не.
По дяволите. - Вземете й телефона!
Вземете й телефона!
Не! По дяволите.
Себастиан, Корина казва, че идват.
Докъде сме? Трябва да карам по-бързо.
Четири ключалки от седем.
Няма ли как да забързаме процеса?
Бързам като за световно! - Съжалявам.
Продължавай.
Къде са? - Кои?
Не знам за какво говорите.
Аз съм обикновено момиче, което се разхожда.
И не се казваш Корина Домингез?
Съучастник на Гуендолин Стар и Алексис Броскини?
Кажи ми, че не си ти. - Венсан!
Къде по дяволите са те? - Пусни я! Спри!
Къде са? Не се ебавай с мен! - Никога не съм чувала за тях.
Нека се извиня от негово име.
Да поговорим по женски.
Искаш ли само ти да го отнесеш за всичко това?
Кажи ни как възнамеряват да избягат.
Секунда.
Просто малко информация
и ти обещавам, че ще направя всичко по силите си,
за да има кой да се грижи за малкия ти брат.
Ще ги спипаме.
Нали искаш само да ги изплашиш?
Хайде.
Знаем къде отиват. Хайде.
Успех, отбор.
Шест от седем. - О, не.
По дяволите. Ляв завой!
Съжалявам. Десен завой!
Добре съм.
Себастиан!
Добре ли си?
Има щастлив край.
Направих го.
Направих го, Гуен!
Направи ли го? - Направих го!
Отворих Зигфрид!
Направих го! Направих го, мамка му!
Аз съм факир! Направих го!
Една мисъл не мога да избия от ума си.
Колкото и тъга да е имал в себе си този велик човек,
той е вложил живота си в тази творба.
Никой не го е оценил.
Нито дори е разбрал за това какъв гений е.
За да разбереш едно произведение, трябва да си свързан с него.
Досега никой не е успял с четирилогията на Вагнер.
Какво казваш, Себастиан?
Казвам...
Казвам, че най-накрая го разбрах.
Да!
Свърши се, Гуен.
Направи своя избор.
Какво ще направиш? Ще ме застреляш ли?
Може би.
Ще ме приемеш ли обратно?
Ти сериозно ли?
Това прилича ли ти на действие на екшън герой?
Да насочиш оръжие към момиче и да поискаш да се върнеш при него
защото в противен случай ще й пръснеш главата.
Имаш право.
Може би геройствата бяха до тук.
В крайна сметка може аз да съм злодеят.
Не злодей, а обикновен кретен.
Гуен! Господи!
Не, не.
Извадих ударника.
Какво?
Трябваше да ми кажеш за това.
Казах ти, но ще ти кажа нещо...
Този пистолет работи.
Обезвредих твоя, когато рани агента на Интерпол
Опасявах се да не убиеш някого.
Винаги е било или те или ние.
Всичко се въртеше около геройствата ти
докато застрашаваше отбора. - Ти си нищо без мен.
Шибан женчо.
Този ли? - Влизай в камиона.
Късно ли е да сменя отбора? - Веднага в камиона!
Мамка му.
Това не е краят. Чу ли ме?
Ще те намеря, Гуен!
Ще видиш. Ще намеря двама ви!
Добро утро.
Това е задето ме гръмна в задника.
Отново бих го направил, господин Дилайкроа.
Казва се Делакроа, задник.
Отведете ги.
Гуен...
Наистина много те харесвам.
Просто исках да ти го кажа.
Винаги избираш най-неподходящото време за...
Съжалявам.
И аз много те харесвам.
Спри.
Горе ръцете.
Обърнете се.
Отмести оръжието или ще стрелям. - Какво правиш? Ще те застреля.
Още една стъпка и ще те гръмна.
Дори и да стигнете до лодката, няма да излезете от езерото.
Свърши се.
Пусни оръжието.
Ще измислим нещо.
Имаме три торби с пари. Може да вземеш едната.
Не ви искам парите.
Нямаш си и идея от колко време ви преследвам.
Лягайте на земята.
Той е прав, Себастиан. Няма да успеем.
Какво? - Но ти ще успееш.
Няма защо да хваща и двама ни.
Какво говориш? Не, Гуен. - Няма да успеем.
Назад!
Идвам при теб, но той си тръгва.
Никъде няма да отива. - Сам го каза.
Искаш мен и Алексис.
Той не ви трябва. Не е престъпник.
Той е никой.
Ако ме искаш, него го пускаш.
Или ще те гръмна в другия крак.
Махай се от тук. - Какво?
Махай се. Изчезвай.
Върви. Махай се.
Не съм те видял тук. - Махай се, Себастиан.
Не. Не мога.
Махай се от тук, Себастиан.
Не мога.
Ще те намеря, когато изляза.
После ще го открием заедно.
А ако не изляза открий Гютердемарун за двама ни.
Не, Гуен. Не мога. - Върви!
Сбогом.
Тя не просто ми е направила паспорт.
Моят и нейният билет са за една и съща дестинация.
Това ми къса сърцето.
Лудвиг Дитер.
Натъжавам се за приключенията, които можехме да имаме.
За нещата, които можехме да изживеем заедно.
Защото в онзи момент осъзнах, че от всички хора на света,
искам да съм само с един човек.
И това беше тя.
Но няма проблем. Ще я чакам.
Един ден отново ще сме заедно пред Гютердемарун.
След известно време...
Калифорния
Какво правим тук? - Каза, че ти трябва касоразбивач.
Може да е липсващото ни звено.
Ключар ли си?
Това говори ли ти нещо?
Човекът отпред...
Старецът ви каза да дойдете?
Явно проблемът ви е сериозен.
Искаш ли да изкараш 250 бона за един ден работа?
Господи.
Може ли да го отвориш?
Дали мога да го отвора? - Да.
Дали мога?
Сякаш ми показвате Мадона Магнификат на Ботичели
и ме питате дали искам да я чукам.
Създателят на това божествено изобретение,
се казва Ханс Вагнер и го е кръстил Гютердемарун
в името на последната глава на неговия съименник.
Епичната опера на Рихард Вагнер "Пръстенът на нибелунга".
Дали мога да го отворя?
Честно казано не знам. - Добре.
Внимавай с големите ръце.
Но от живите ключари на света,
дали аз съм най-добрият ви шанс да я отворите?
Със смирение потвърждавам, че това е така.
Участваш ли? - Това е врата към друго измерение.
Провидението ви доведе при мен.
Ще се справим заедно.
Армия от крадци
превод: spitfire_ subs.sab.bz @ Translator's Heaven