Наистина ли ходи до подземния град? Не се ли страхуваше?
Рискът си заслужаваше, не мислиш ли?
Внимавай, изпускаш парите на родителите си.
Паудър, да тръгваме! - Ехо? Има ли някой?
Отворете!
Джейс?
Джейс!
Мамо!
Мамо, събуди се.
Мамо.
Помощ! Моля ви, някой да ни помогне!
Помощ! Моля ви!
Не, почакай.
Как?
Да започнем отначало. - Повярвайте, не съм го сторил.
Знаем, че е грабеж, но не обяснява това.
Има забранени предмети, а не виждам разрешителни.
Ще ми кажеш ли откъде си ги взел? - Внимателно с това, моля ви.
Някой трябваше да го каже по-рано.
Какво се е случило тук? - Наука, предполагам.
Науката не изисква незаконно оборудване.
Не е одобрена от Академията. Кой позволи изследването?
Независимо е. Кой сте вие?
Асистент на декана на Академията, който оглавява и Съвета.
Прати ме да се уверя, че всичко опасно ще бъде премахнато.
Това включва и теб.
Как така съм опасен? - Съветът ще реши.
Затвор. Любопитен принцип.
Ограничаваме физическото тяло, но умът все още е свободен.
Обичам добра главоблъсканица.
Помня кога те видях за първи път в Академията.
Напомни ми на мен.
Учен, готов да изкове нов вектор на експериментиране.
Понякога стигаме твърде далеч.
Великият учен не бива да застрашава останалите.
Бъди честен. Какво беше това проучване?
Професор Хаймърдингър, вярвам, че открих нещо наистина невероятно.
Начин да обуздаем магията чрез наука.
Магия ли? - Да.
Не. - Не ли?
Арканът е опасен, Джейс.
Природна сила. Науката не може да го контролира.
Може би може. Знам, че съм близо до откритието.
На колко години си, момчето ми? - На 24.
Аз съм на 307 години.
Цял живот преследвам загадъчността на науката.
Разбрах, че някои загадки е по-добре да не се разрешават.
Опасявам се, че тази е една от тях.
Поеми отговорност пред Съвета. Признай, че е било опасно.
Не споменавай нищо за магия.
Направиш ли го, мисля, че ще се разминеш с порицание.
Какво правим в това бунище? - Вандър каза да се покрием.
Полицаите не слизат тук, така, че тук е добре.
Да не би да те е страх, че Паудър отново ще те победи?
Ако не ги поправяше, нямаше да пропускам.
Няма да искам нещо, което не може да свършите.
Това бе най-добрата задача.
Следващия път не бива да взимаме Паудър.
Назад.
Къде мога да ги открия? - Не ме интересуват грижите ви.
Грижите вече засягат и вас. Дай ми име.
Трябва да видите това.
Претърсете ги.
Давайте, идиоти. Нямаме нищо.
Бягайте!
Хванете ги!
Хайде!
Хванете ги!
Насам!
Трябва да скриеш кристалите. - Не думай.
Дом Ферос получи писмото ви.
За тях бизнесът е добър. - Застоял е, Елора.
Напомнят ви, че заради иновациите им сте най-богатият човек в Пилтовър.
Но съм и най-бедната Медарда.
Отличен избор, съветник Медарда. Много е трудно.
Ако позволите... - Трябва ни нещо революционно.
Нещо, с което Пилтовър да стане значим.
А днешният процес? - Джейс от дом Талис.
Напомни ми. Правят инструменти.
Известни са с дизайна си на джобния гаечен ключ.
Хаймърдингър подкрепя ли го? - Да, доколкото знам.
Този. - Това е детска играчка.
Добре.
Момчето е амбициозно. Затова го подкрепихме.
Мила, за малко да взриви дъщеря ни.
Джейсън няма нищо общо. Ограбиха го.
Да му помогнем. - Кейтлин е права.
Познаваме го от години. Патрони сме му.
Ако някой ще го защити, то това сме ние.
Да отвърнем. Имаме хората, за да ги победим.
Да ги научим да не се занасят с нас.
Сигурни ли сте, че го искате? - Да го направим.
Веднъж го направихме. Знаем как свърши всичко.
Защитаваш децата си.
Защитавам народа ни. Бих сторил същото за всеки от вас.
Винаги сме се грижели един за друг.
Ще се размине, просто трябва да сме единни.
Вандър, който построи подземието, не би се страхувал да се бие.
Изплашен ли ти изглеждам? - Не, изглеждаш слаб.
Защо не прави нищо?
Ние сритахме задниците на полицаите. Представи си, ако бяха всички.
Дори Паудър иска да се бие. - Защо не го правим?
Казвай, Еко.
Вандър е сключил сделка с полицаите.
Каква сделка?
За рождения ви ден, съветник. - Мел, много мило.
Направено е за най-будните умове.
Взех ви гинко ядки.
Не знаеш ли, че имам алергия?
Да ме убиеш ли искаш?
Джейс Талис.
Обвинен сте в незаконни експерименти и застрашаване на жителите на града.
Какво ще кажете в своя защита?
Не знаех, че материалите са толкова опасни.
Сега разбирам, че действията ми са в разрез със законите на Академията.
Застраших хората. Беше неразумно и съжалявам.
Моля Съвета за прошка и се надявам да продължа изследванията си.
Като патрон на Джейс мога да говоря за характера му.
Вярвам, че един ден ще допринесе много за обществото ни.
Унищожи сграда. Това ли да очакваме от него?
Няма как да направиш прототип, без да счупиш няколко инструмента.
Има ли резултат от делото ви, освен експлозията?
Не, не доведе до нищо.
Изследването ви е било безсмислено?
Беше революционно! - Как?
Виждам момче, боравещо с неща, които не разбира.
Академията е занижила стандартите си.
Ако простим, какво следва? - Абсурдно е.
Съветът има по-важни дела. - Да приключваме.
Опитвах се да създам магия.
Магия ли? - Раждаш се с тази способност.
Не може да бъде измислена.
Вярвам, че е възможно. - Някой опитвал ли е досега?
Арканът е проклятието на нашия свят. Едва не заличи расата ми.
Ние сме пионери в науката. Може да го използваме за добро.
Защо да се страхуваме, щом можем да го овладеем?
Джейс, стига.
Това е град на прогреса. Бихме създали чудеса.
Нека докажа... - Достатъчно!
Не разбираш какъв е рискът. Но как би могъл?
Това бреме нося само аз. Времето.
Виждал съм тази сила в грешни ръце.
Покварява, поглъща и унищожава цивилизации.
Това не бива да става тук, момчето ми.
Хаймърдингър е прав.
Пилтовър е създаден против воюващите магове, не за да ги отглежда.
Етосът е ясен. Трябва да бъде прогонен от Пилтовър.
Моля ви, нека говоря!
Като по-нисш дом гласът ми няма голяма тежест тук.
Но като майка гласът ми има огромно значение.
Синът ми не мисли трезво.
Цял живот преследва невъзможна мечта.
Стореното от него е глупаво и неразумно.
Но има добро сърце. Позволете му да се прибере вкъщи.
Не можем да си затворим очите. Момчето трябва да бъде наказано.
Нарушението на етоса изисква прогонване.
Симпатизирам на мечтата на младежа да промени света.
Може би по-лека присъда е достатъчна.
Джейс ще бъде изключен от Академията.
Ще остане под грижата на родителите си.
Кои са съгласни?
Отведете сина ви вкъщи, г-жо Талис.
Никога повече няма да стъпи в Академията.
За първи път ме канят в Коридорите. Дано си заслужава времето ми.
Това е слабостта ти, Маркъс.
Толкова високо си навирил нос, че не виждаш възможността отдолу.
Кой си ти? - Издирваш четири деца.
Онези, които си играят с полицаите ви.
Какво за тях? - Усмихни се, ще ти оправя деня.
Може ли да вляза?
Помня изражението ти, когато ги намери.
Джейс, ако не се бях обадила, щях да те изгубя.
Трябваше да кажа нещо. - Магията спаси живота ти.
Да, но сега няма да спаси твоя. Откажи се.
Можеше да убедиш Съвета.
Щом семейството ми няма да помогне, ще открия някого другиго.
Глупаво момче. - Теорията му ме заинтригува.
Ако такива идеи не ни вълнуваха, никога нямаше да се заблуждаваме.
Дали тези камъни наистина могат да призоват магия?
Глупости, твърде нестабилно е.
Можеш ли да го стабилизираш? - Защо ми е да го правя?
Ще доведе до още проблеми, а момчето вече си има достатъчно.
Утре сутринта изследването му ще бъде унищожено.
Заключвай.
Не, магията е твърде опасна в погрешните ръце.
Ще оживее ли? - Достатъчно дълго.
Красиви са, нали?
Горе на повърхността никой не подозира за съществуването им.
Чудовища са.
Във всички ни има чудовище.
Какво? Не, това ще ме убие!
Ще ти кажа важна тайна, която научих на твоите години.
Силата...
Истинската сила не идва при тези, родени като най-силни,
най-бързи или най-умни. Не.
Отива при онези, готови на всичко, за да я получат.
Време е да пуснем чудовището.
Няма да те видят. Името ти вече не е добро.
Баща ми твърди, че си неподходящ и вече не можем да сме приятели.
Защо си тук? - Явно и аз съм неподходяща.
Какво ще правиш? - Ще се включа в семейния бизнес.
Не можеш да го направиш. - Не, не мога.
Влизай вътре, Кейтлин. Веднага.
Съжалявам, исках да обясня... - Мисля, че стори достатъчно.
Каза, че било грабеж.
Взеха ли нещо опасно? - Трудно е да се каже.
Не знаем какво открихме, камо ли какво не сме.
Хората се уплашиха, защото спомена магия.
Виновните трябва да бъдат заловени. - Правим каквото можем.
Отношението ви ме кара да се съмнявам дали ще се справите.
Не се тревожете.
Разпитите са изтощителни. Замразихме търговията.
Моите уважения, съветник, но не ги ли притиснахме достатъчно?
Направете нужното.
Преобърнете целия подземен град. Просто ги намерете.
Добре дошли в "Последната капка".
Какво ще искате? - Четири плъха.
Претърсете мястото.
Искате ли питие, докато си губите времето?
Искам най-силното, което имаш.
Внимавай с това.
Натъкнах се на твой стар приятел.
Разказа ми някои истории.
Невинаги си пазил мира, нали?
Не можеш да избягаш от миналото си, нали?
Би било срамота да ги слагам отново.
Чугунът трудно се почиства.
Тук долу всички сте еднакви.
Бъркате арогантността със смелост.
Мислиш си, че се застъпваш за нещо.
Всяка монета тук е свързана с някакво престъпление.
Ти си малък човек в малка дупка, която светът е забравил да зарови.
Ще заровя много от вас.
Добре ли сте?
Не, за малко да видят Паудър.
А ако я бяха отвели? - Никой няма да ви отведе.
Няма да го позволя. - Вече се случва.
Чу го, няма да спрат. Трябва да им отвърнем.
Ако не го направиш, аз ще го сторя.
Чувал съм това и преди.
Защо сме тук? - Все още не разбираш.
Не разбирам как можеш да работиш с тях.
Бяхме тук. Видяхме какво направиха.
Израснах с мисълта, че те са повече от мен и мястото ми е там долу.
Искам Паудър да има нещо повече и съм готова да се боря за него.
Аз също. Бях ядосан също като теб.
Преведох ни по моста, мислейки, че нещата могат да се променят.
Ако не го бях сторил, родителите ти щяха да са живи.
Знам, че искаш да нараниш горните за това, което ни сториха.
Кого си готова да изгубиш? Майло? Клагър?
Паудър?
Никой не печели във война, Вай.
Какво ще правим? Полицаите ще се върнат.
Не знам, ще го измисля.
Прекъсвам ли нещо?
Какъв ти е проблемът? Това друг списък с името ми ли е?
Да, защото си подписал записките си.
Всяка страница. Малко егоистично, не мислиш ли?
Дойде да ме обиждаш ли?
Заинтригува ме с това, което каза на процеса.
Значи си единствен. - Исках да поговорим за работата ти.
Тази твоя Хекстек теория. - Не е теория.
Видях какво може магията и хората, които може да спаси.
Нямаш представа колко е красива.
Вече я няма. Никой не ми повярва.
И в мен никой никога не е вярвал.
Беден инвалид от подземния град.
Външен съм от момента, в който стъпих в Пилтовър.
Нямах патрон, нито име.
Просто вярвах в себе си.
Тук съм, защото мисля, че си близо до нещо.
Ще ти помогна да завършиш изследването.
Никой не мисли, че е възможно.
Щом ще променяш света, не искай разрешение.
Дори не знам името ти. - Виктор.
Вай, къде беше? - Коридорите ще се бият.
Направих ги за полицаите.
Това са димки, а тези са пълни с пирони.
Този път ще сработят, знам го.
Аз също.
Паудър, различността ти те прави силна.
Не го забравяй.
Какво си мислеше, че да идеш в "Последната капка"?
Знаеш ли какво направи? - Исках резултат!
Чу Съвета. - Глупак.
Не можем да спрем случващото се.
Може би не е твърде късно.
Превод: Koen http://subs.sab.bz