Добро утро, Чикаго. Големият въпрос за Дядо Коледа
е дали може да се справи с времето в Чикаго?
Какво искам за Коледа? Какво ще кажете за отбор шампион?
Само да е от Чикаго.
Готови сте с желанията към Дядо Коледа, нали?
О, да. Написах списък и го проверих два пъти.
Привържениците на "Чикаго Блекхоукс" по цял свят,
фенове отвсякъде имаха...
Обичам това време на годината.
субтитри от YavkA.net
Трябва да побързаме, Ани.
Хайде. Давай!
Това са приятелите ми. Търсят мен, нали? Ако имах свой телефон...
Не се отказваш лесно и това е чудесно. И все пак отговорът ми е твърдо "не".
Представи си, че съм в горяща сграда. Не. В горящ зоомагазин.
Не. В горящо сиропиталище и трябва да се обадя по телефона.
Ще се почувстваш ужасно. Заложени са животи!
Няма да получиш телефон, Ани. Съжалявам.
Търсят ме по-често на телефона ти, отколкото теб.
Не е вярно.
Приятелите ми трябва да ти пишат, за да говорят с мен.
Смущаващо е.
Не съм смущаващ. Бащата на Мейв е смущаващ.
Още ли не е почистен леда? - Казах им да наръсят със сол.
Какво казваше?
Един момент.
Джейк Дойл.
За теб е.
Петдесет и осем минути до дядо и баба. С трафик.
Бум!
Искаш ли да стреляш с шайби по алеята по-късно?
Не, благодаря.
Защо не? Мислех, че ти харесва. Това е нещо наше.
Вече не харесвам хокей.
Добре...
А да направим снежен човек с мама и брат ти?
Татко. - Бихме могли...
Чакай.
Слушай, дечко, съжалявам за телефона. Това няма как да стане.
Мразя да те виждам разочарована.
Знам, че тази година е малко по-различна,
но пак можеш да имаш хубава Коледа.
Ами ти?
Винаги имам хубава Коледа.
Ехо? Мамо?
Сигурно е излязла по задачи.
Кейти? Чарли?
Скучно ми е.
Защо не отидохме при леля Лизи в Австралия?
Полетите дотам са ужасно скъпи.
Добре...
И какво да правя тук?
Аз...
Ела.
Какво е това? - Това е моето "Нинтендо" от едно време.
Прилича на уред за готвене. - Ти сериозно ли?
Хайде, да играем.
После може ли да пиша на Мейв от телефона ти?
Може ли да...
Да, но може ли първо да ти покажа как работи това?
Да. - Благодаря.
Първо се прави това. - Защо?
Не знам, но се прави така.
Добре. Дали не е заради праха?
Беше казал, че баба и дядо
не са ти позволявали да имаш видеоигри като малък.
Не позволяваха.
Тогава как го получи?
Като дете, исках "Нинтендо" по-силно, отколкото ти искаш телефон.
Това не е възможно.
Знаеш ли какво? Днес е щастливият ти ден.
Защото ще ти разкажа историята за това как получих моето "Нинтендо".
Вероятно това е най-невероятната, опасна
и страхотна история на всички времена.
Така че... ще можеш ли да се справиш?
Опасна е, защото може да умра от скука?
Добре казано.
Случи се през 1987 г. Или беше '88?
Не. Беше '85. "Чикаго Беърс".
Супербоул през '86... - Това толкова ли е важно?
Добре.
Действието се развива в края на осемдесетте.
Да речем, през декември.
Бях на 11 години.
През зимата, ако улиците бяха почистени от сняг,
можех да стигна до къщата на Тими Кийн за по-малко от осем минути.
С колело? Колко бързо караше?
Много бързо.
Носеше ли каска?
Да, разбира се.
През осемдесетте винаги се носеха каски.
Зелена ли беше?
Да, беше зелена.
Може ли да разказвам?
Да. - Благодаря.
"Нинтендо"!
Правилото при Кийн беше просто.
Първите десет деца, влезли през вратата, играеха на "Нинтендо".
Понякога срещаш хора
и нямаш представа, че имат много пари, нали?
Но при Тими Кийн случаят бе точно обратният.
Известен психар,
той имаше склонност да губи ума си от време на време.
Отстранен си! - На ти!
Глупачка!
Тъпа бабичка!
Това беше ранен урок по Божията жестокост.
Да даде единственото "Нинтендо" в града на богато хлапе като Тими Кийн.
И всяко дете в училище "Мери Тод Линкълн" разчиташе на неговата милост,
включително най-добрите ми приятели.
Още една събота в окопите.
Майки Тротър.
Жилав, упорит. Разрешаваха му да гледа не само детски филми и това си личеше.
Искам да минирам този двор.
Като във "Взвод". Да взривя всичко.
Звучи опасно.
Евън Олсън.
Неспокоен. Алергичен към пчели и спагетена супа.
Вероятно скоро трябва да се прибира.
Вероятно скоро трябва да се прибирам.
Повече "Нинтендо" за нас.
Тами Ходжис.
Умна, уверена, гений на бейзболните карти
и бъдещ изпълнителен директор на "Ходжис Индъстрис".
Картата ми с Кансеко стигна два долара!
Да, това беше моята карта с Кансеко.
Теди Ходжис.
Братът близнак на Тами.
Бъдещ асистент на изпълнителния директор на "Ходжис Индъстрис".
Здравейте. Какво става?
О, да, и това хлапе.
Съжалявам, че закъснях. Говорих по телефона с Бон Джоуви.
Джеф Фармър.
Патологичен лъжец.
Не точно наш приятел, но винаги наоколо.
И вчера си тръгна по-рано от училище,
за да дублираш Том Круз в каскади?
Той знае, че и аз имам нужда от скорост.
Значи не си имал диария?
Това също е вярно. И Том Круз, и диарията.
Двете не се изключват взаимно.
Млъквайте. Той излиза.
"Нинтендо"!
- Тишина!
8:00 сутринта.
Време за игра.
Някой от блъскащата се тълпа иска ли да играе на "Нинтендо"?
Да!
Избери мен!
Ти. Ти. Не ти.
Ти. Одобрен си.
Избра ме!
Вътре сме!
Харесвам това място.
Страхотно е.
Ето я и нея, блестяща в цялата си сива пластмасова слава,
лабиринт от кабели и електронен интелект, толкова напреднал,
сякаш е бил предназначен не за видеоигра,
а за 8-битова система за забавление.
Кажи здравей на малката ми приятелка.
Свалете си ботушите!
Там има лепенки, ако са ви скъсани чорапите.
Не пипайте стената! Тя е френски тип.
Чакай, брат ми е още отвън. - Пусни ме да вляза!
Знаеш правилата.
Само първите десет.
Но това е Теди.
"Но това е Теди."
Глупак!
Много лошо, толкова е тъжно.
Нямаше никакво съмнение, че беше гадняр.
Но и нямаше съмнение, че той има най-якото мазе
в цялата централна часова зона.
Билярдна маса, шафълборд, машина за пинбол,
машина за пуканки за домашното кино.
И без смучене на сода.
Чекмедже със закуски, по-добре заредено
отколкото много супермаркети в Чикаго.
Гладни ли сте? Искате ли "Поп-тарт"?
Да. Ще бъде страхотно. - Разбира се.
Мамо.
Мамо!
Мамо, събуди се! - Какво има?
Донеси ми "Поп-тарт"!
Колко искаш?
Само един. - Има ли някой...
Победителят остава.
Умри!
Мъртъв си.
Искате ли да играете?
Психо! Бум!
Мога да правя това цял ден.
Докато седях там и гледах как Тими Кийн
разкрива на сантиметри от екрана злото си сърце,
проумях едно нещо.
Трябваше да имам мое собствено "Нинтендо".
И то скоро.
Боже мой!
Т-В-О-Й е притежателно местоимение.
От седмици мислех
как да накарам родителите ми да ми купят "Нинтендо" за Коледа.
"Скаут" е написано грешно.
Тази нощ най-накрая щях да приведа плана си в действие.
"Атинянин". И това е сгрешено. - Мамо.
Мамо.
Много съжалявам,
но си изцапах суитшърта с кетчуп.
Мили боже. Да го изчистим, преди да остане петно.
Купихме този суитшърт с два размера по-голям.
Знам. - Трябва да те изкара още година.
Не знам дали петното ще излезе. Господи!
Майка ми винаги се занимаваше с много неща.
Хаосът й действаше добре.
С две задачи едновременно се справяше чудесно.
Но дадеш ли й трета, нещата загрубяваха.
Можеш да я накараш да се съгласи с нещо, с което по принцип не е съгласна.
Мамо, мислех си за Коледа...
Мислещо дете. Колко е хубаво.
Можеш да научиш и учениците ми.
Наистина ли?
За да бъде коледното пазаруване
тази година по-лесно,
защо не ми купите "Нинтендо"?
Разбира се. Идеята е чудесна.
Разминах се с мърморенето.
Боже мили!
Всичко наред ли е?
Някой да знае къде ми е циркулярът?
Мисля, че е при душа.
Не, там е прободният трион. Трябва ми циркуляра.
Джон, циркулярът е под него.
Гледай по-добре.
Тези са за семейство Мюлер.
От шестте хиляди коледни курабийки,
изпечени от майка ми през годините,
вкъщи не сме опитали нито една.
Срокът на годност на млякото е изтекъл.
Това е предположение. Нищо му няма.
Джейк! Къде...
Какво?
Ела да ми помогнеш.
Да помагам на баща ми в недообмислените ремонти,
бе последното, което исках,
но тази вечер имах мисия.
Веднага идвам, тате.
Я виж ти.
Най-накрая те научи.
Баща ми беше като майстор с дислексия.
Всички на "Линууд авеню" знаеха, че през 1978 г.
баща ми е започнал да майстори кухненски шкаф
и още не го беше завършил.
Моля те, този път си сложи защитните очила.
Носеше ли защитни очила?
Разбира се.
Наистина ли?
Нещо подобно.
Добре, вече можеш да свалиш това.
Какво? - Свали го.
Ще потърсим очилата по-късно.
Това е по-скоро предложение.
Как ръцете ти са станали толкова силни?
Работя с тях повече от 30 години. Затова.
Много яко. - Така ли?
Може би е добре за Коледа да ми купите нещо,
което да развие силата на ръцете ми, за да помагам повече.
Това ми харесва.
Например "Нинтендо"?
Разбира се.
Имаш го.
Добре. Да почистим. Хайде.
Ти си успял, тате!
Съгласили са се.
Бях на седмото небе.
Значи историята свърши, нали?
Чудесно. Може ли да пиша на Мейв сега?
ЧИКАГО БЛЕКХОУКС
Джон, тази чаша е отвратителна.
Това е чашата, от която пиех, когато...
Когато те побеждават "Норт Старс"
на полуфиналите през 1985 г. - Да. Точно така.
Това са красив спомен и гадна чаша.
Абсолютно.
Стига с това "абсолютно". Звучиш като идиот.
Защо си извадил апаратчето от устата си?
Сега се храним.
Знаеш ли колко е скъпо? Сложи си го.
Джон, той не може да се храни с него. Не става така.
Няма да стане нищо и ако го загуби.
Ортодонтските услуги са си жив рекет.
И аз мога да направя нещо такова. Лесно е.
Няколко кламера, гума за уста... И готово.
Искам да довършиш хола и трапезарията,
преди да се захванеш с апаратчетата.
Ако имах апаратче, щях да го нося постоянно.
Знам, че ще го направиш, скъпа. Толкова си мила.
Случайно да си виждала компресора ми?
В задния двор е,
до кучешките акита, които Джейк не е почистил.
Хей.
Още ли не си ги почистил?
Плаче ми се, Джейк.
Какво правиш цял ден?
Бях в мазето на Тими Кийн.
Не можете ли да играете навън?
Студено е.
Дори не е под нулата.
Какво правите вътре цял ден?
Вероятно играят "Мимтендо"?
"Нинтендо".
Точно това казах. "Интендо", Джон.
Днес в бижутерията срещнах г-жа Тротър.
Очевидно видеоигрите причиняват
странни неща на децата в Япония.
Какви например?
Толкова биват обсебени,
че забравят за всичко друго.
Училище, приятели.
Едно момченце получило мозъчен аневризъм
и разни неща се стичали от носа му.
Много се радвам, че нямаме видеоигра.
Но ти каза, че мога да получа за Коледа.
Не съм казвала нищо подобно.
От видеоигрите се напълнява, Джейк. Това е факт.
Куклите "Кабидж Пач Кидс" не те правят дебел.
Не.
Тате, ти каза, че и аз мога да имам.
Не, не съм. Добре, казах.
Но мислех, че говорим за азиатска марка инструменти.
Знаеш ли какво? Трябва да играете навън.
Евън Олсън почти получи измръзване от игра навън.
За малко да си загуби кутрето.
Семейство Олсън са слабаци.
Без "Нинтендо" в къщата ми.
Подкрепям това.
Аз също и ставаме мнозинство.
Май няма да го бъде "Нинтендо"-то.
Тя е забавна, Джон.
Най-доброто дете.
То изчезна изведнъж.
Никога нямаше да получа мое собствено "Нинтендо".
Животът ми беше приключил.
Джейк.
Хайде. Трябва да се съсредоточиш.
Снощи родителите му отказали да му купят "Нинтендо".
Когато моите отказаха, бях толкова ядосан,
че започнах да ги наричам с малките им имена.
Добре, насочи този гняв в свалянето на Ягорски.
Да!
Хайде!
Всеки ден преди училище се събирахме
по неизвестни причини, за да бъдем удряни от Ягорски
в играта "Кралят на планината".
Моята планина! Моята!
Не бе съвсем ясно в кой клас Джош Ягорски - "Кралят на планината",
е записан,
тъй като повечето от времето си
той прекарваше на чужди територии като кабинета на директора
или при щанда за напитки за възрастни в бензиностанцията.
Чао.
Да! Хайде!
Мирише като баща ми, след като е свирил на китара в гаража.
Кой иска парче
от тази вкусна ягодова торта?
Това е. Да вървим!
Защо сега? - Трябва ли?
Хайде!
Идвайте тук!
Хайде! Давайте!
Елате ми!
О, не!
Да!
Елате ми.
Какво ще кажеш за едно хубаво миене на лицето, Дойл?
Да!
Мразя го това момче!
Аз също.
Просто мисли за Силовата ръкавица, човече.
Какво? Каква Силова ръкавица?
Не си ли му казал?
Мислех, че ти си му казал. - Не.
Силовата ръкавица. Кийн я получил снощи.
Няма начин!
Има. - Наистина.
Страхотно! - Вижте, той вече тренира.
Хубаво!
Психо!
Всички отиваме у тях след училище, за да играем.
Ще ни пусне ли вътре?
Трябва да го подкупим с подаръци, но да.
Кой друг знае?
Само ние.
Добре де...
и Фармър.
Страхотно. Щом Фармър знае, тайната е опазена.
Силова ръкавица!
Не съм казвал на никого. Заклевам се в Господ.
Добре де. Може би на Мег Плат, Стив Дибски,
на класа ми по физическо, на треньор Уолах. Само на тях.
Стига, Фармър. Сега никога няма да влезем.
Вкъщи си имам Силова ръкавица.
Чичо ми работи във фабрика за опаковки...
Нямаш, Фармър.
Не, нямам.
Не мисля, че някой друг в Чикаго има, освен Кийн.
Той излиза!
Силова ръкавица!
Това е толкова тъпо.
Просто го направи.
Силова ръкавица!
В очакване съм на герой до края на нощта.
Трябва да е силен. И трябва да е бърз.
И след битката да е свеж.
Трябва ми герой.
Да, Кийн, да!
Това бе най-красивият механизъм,
който съм виждал.
Пред него роботизираната ръка на Люк Скайуокър бе като детска играчка.
Тишина, деца на Батавия.
И тренер.
Какво ми носите?
Аз! Аз!
Нося златна рибка!
Непроследими пари в брой!
Няма да минеш с това, пич.
Това е летен суджук. Това е деликатес.
Най-доброто, което успях да намеря.
Тими!
Едно!
Две! Три!
Взех "Спортс Илюстрейтид" от баща ми.
Добре. Четири.
Лунни камъни от НАСА?
Лунни камъни? Не.
Летен суджук!
На баща ми е. Деликатес е. - Не.
Нося златна рибка, Кийн! Искаш ли я?
Тя е добър домашен любимец. - Не.
Добро момиче.
Донеси!
Успокойте се, ратаи.
Господа.
Господа и момичето на Ходжис.
Вижте Силовата ръкавица
в цялата й...
мощ.
Тими Кийн, дневник на сънищата.
Отново сънувах Тами Ходжис.
Тя беше на бял кон, аз бях на плажа.
Не знам какво значи това. - Изключи го!
Тими, облече ли си пижамата? - Мамо, махай се оттук!
Добре.
Не сте чули това. Ясно ли е? - Да.
Вижте
мощта на Силовата ръкавица.
Готова ли си, Ходжис?
Не всеки може да използва тези неща.
Трябва да владееш Таекуондо.
То е като карате, само че е по-скъпо.
Ама че глупак.
Човече. Това беше.
Силовата ръкавица. Най-накрая.
Всеки един от нас в мазето знаеше, че ще бъдем свидетели на нещо историческо.
Почувствай ръкавицата.
Чувствам, че ме гали.
Ето така се удря със сила.
Хайде.
Дай му да разбере, Тами!
Бум! Вече можеш да се предадеш.
Не, няма. Мисля, че ще победя.
Само така, Тами!
Хайде!
Работи!
В началото мислехме, че търси извинение за загубата.
Но по-късно осъзнахме ужаса на нашето поколение.
Силовата ръкавица не струваше.
Тази ръкавица е боклук!
Хайде, отприщи силата си!
Да!
Не работи! Хайде!
Приспи го!
Да!
Мамо, Тами ме измами!
Гадно е да загубиш... от момиче.
Може да е било заради ръкавицата.
Кажи им, Кийн!
Може да е било заради песента.
Давай!
Хай карате, Кийн!
А може би, защото си беше идиот.
Но в този ден Тими Кийн загуби ума си.
Давай, Кийн, давай! Таекуондо!
Някой иска ли сок?
Току-що направих.
Мрамор в ноздрата,
счупена антична ваза на майката.
Това бяха пикници в скапания парк в сравнение със станалото.
Защото там, под тежестта
на разбит 42-инчов телевизор,
имаше мъртво куче.
Какво?
Кучето умира ли?
В тази история има мъртво куче?
Какво да ти кажа? Беше през осемдесетте.
Нещата станаха истински.
Не казваше ли, че през осемдесетте сте били в пълна безопасност?
Беше сложно десетилетие.
Всичко това измисли ли го?
Не. Не съм.
Добре...
Какво стана след това в мазето?
Не че ме интересува. Но...
Какво направихте?
Това, което всяко разумно и отговорно дете
би сторило на наше място.
Бягайте!
Защо всички бягат?
Бързо!
Какво става? - Трябва да се махаме оттук!
Какво става?
Звукът от счупени кости... - Какво имаш предвид под "кости"?
Край на игрите при Кийн! Просто тръгвай! Бързо!
Давай!
Това беше краят на "Нинтендо"-то при Кийн.
Много мисли минаваха през главата ми.
Ще ме арестуват ли? Ще отида ли в затвора?
Или по-лошо, ще играя ли някога "Нинтендо" отново?
Ще вали сняг, сняг, сняг.
Сняг!
Духа северозападен вятър
в южната част на езерото Мичиган. - Да!
Мили боже.
А по Коледа това е прекрасно.
Мамо, не разчитам почерка на Джени Яблеки.
Ако над "и"-то има сърце,
маркирай грешка и продължи.
Ще имаме ли дървена ваканция?
Не искам никой тук да има напразни надежди.
Вероятно няма да имате.
Не искам да има разочаровани.
В историята на Батавия, Илинойс,
никога не е имало дървена ваканция.
Нито веднъж.
Можеше да е 20 градуса под нулата и Съветският съюз да ни напада,
но щяхме да учим. - Току-що разбрахме.
В окръг Кейн са затворени училища в следните градове.
Хайде! - Женева...
Хайде! - ...Елбърн...
Хайде! - ...Южен Елджин,
Северна Аурора и...
Това са всички.
Гадно! - О, не!
Пресвета майчице!
Казах ви да не се надявате.
Добре ли си, мамо? - Да. Трябва да хапнете нещо.
Ето. - Това е замразено.
Да, сложете ги под мишниците си за две минути, ще се разтопят.
Хайде, палта, ръкавици. Какво правим?
Джейк, не си забравяй ботушите.
Да. Не си забравяй ботушите, Джейк.
Майка ми, в многозадачен, студен, купонозависим пристъп на лудост,
без да се усети ми бе купила дамски ботуши.
По онова време това беше смъртна присъда.
Трябва да отбележа, че те бяха френски и на цветя.
Какво искаш да кажеш с "дамски ботуши"?
Стават само на момичетата ли?
Не, бяха просто лилави.
Е, и?
Тогава хората бяха по-консервативно настроени към модата.
И всичко останало.
Хубаво.
Знаеш ли, че "Есприт" на френски означава "готино"?
Наистина ли? - Не.
Тръгвай, аз ще те настигна.
Ами ако някой ме отвлече?
Ще те върнат след около пет минути.
Не трябва да правиш това.
Чакай малко и млъквай.
Ти ругаеш.
Много неща ми се струпаха, Лизи.
На мен също.
Хайде. Да тръгваме.
Да тръгваме.
Нарича се десетична система на Дюи.
Това е придобито умение, като красивия почерк.
Когато вече сте големи и искате бързо да намерите нещо,
ще сте много доволни от наученото днес.
Трябва само да отидете до библиотеката.
Обличате палтата, обувате ботушите и...
Говорихме с Кийн. Кучето не е мъртво.
Не е мъртво ли?
Не, има счупени три крака и няколко ребра. На животоподдържаща система е.
Значи ще се възстанови напълно, нали?
Едва ли.
Телевизорът се приземи върху него като къща върху вещица.
Но в крайна сметка всичко ще завърши добре.
Физически, може би. Но психически, никога няма да е същото.
Радвай се, че не го видя, Олсън. Щеше да повърнеш.
Повръщам само от спагетена супа. Това е медицинско състояние.
Той наистина е родоначалник на модерното библиотечно дело.
Не съм единствената, която мисли така.
Чакайте, значи ли това, че отново ще има "Нинтендо"?
По-специфично е. - Не.
Бащата на Кийн го е взел. Край с него.
Чухте ли, момчета?
Почтените рейнджър скаути тази година дават "Нинтендо" за награда.
Който продаде най-много венци в конкурса за продажба на венец печели.
Не може да бъде. - Да, може. Един шестокласник ми каза.
Същият, който ти каза, че имало проби
за А-отбора? Да, сигурно си прав.
Не. Онова беше лъжа. Това е истина.
Ще ни трябва доказателство, Фармър.
Джейк Дойл.
Има ли нещо, което би искал да споделиш с останалите от класа?
Не.
Не мисли, че не те наблюдавам, Джейк.
Само ти си с мокри обувки.
Знаеш правилата. Без ботуши няма междучасие.
Но... - Очаквам да те видя с ботуши,
иначе името ти ще бъде изписано на дъската
заедно с отметка.
И така, какво избираш, г-н Дойл?
Ботуши
или отметка?
Давай!
Хващай. Отивай там. - Не.
Променя цвета си, когато я оближа.
Конър Стъмп
беше най-странното дете в училище.
Винаги носеше записващо устройство,
а обедът му почти винаги бе риба тон.
Слагал ли си някога чорапи и обувки на ръцете, за да лазиш наоколо?
Това съм аз, Конър. Аз всъщност не съм лъв.
Джейк, хайде, ти си от отбора. - Подредете се.
Играйте без мен.
Какво правиш там?
Пак ли има умряла катерица?
Цялата козина ли е замръзнала?
Пич.
Носиш ботушите на Кейти Сорентино.
Тези са мои.
Майка ти пак ли е пазарувала с купони?
Хайде, Тротър, бебче.
Да, трябва да те измъкнем оттук.
Ако Ягорски те види, ще те убие.
Хей. Какво...
Носиш ботушите на Кейти Сорентино.
Тези са мои.
Достатъчно! Идвам.
Не! Какво да правя?
Някой има ли бонбони, списание с голи жени или нещо подходящо?
Ако отново има умряла катерица, си я заплювам.
Мисля, че се сдобихме с чифт дамски ботуши.
През главата ми болезнено се превъртяха
всички възможности за наказанието, което трябваше да изтърпя.
Седмици, изпълнени с различни унижения.
Винаги съм искал да размажа нечие детско личице,
но нямах удобен случай... досега.
Какво става, глупако? - Здрасти!
Как си, Четириочко?
Но тогава чух гласа на ангел. - Момчета, имам доказателство!
Момчета!
Пише го точно тук! Наистина наградата е "Нинтендо"!
Това е просто снимка на тъп венец.
Трябва да го прочетеш.
"Първата награда тази година е чисто нова развлекателна система 'Нинтендо'."
КОНКУРС ЗА КОЛЕДЕН ВЕНЕЦ
Ще те убия.
По-малко от 30 минути след училище
бях облечен в зелената си униформа, а по пътя
се опитвах да преценя колко акра борови гори в Аляска
са необходими за венците, които щях да продам.
Вече бях измислил какво да говоря.
"Аз съм от Почтените рейнджър скаути, госпожо, и без вашата помощ
хиляди момчета могат да станат наркомани и комунисти."
Какво има? - Какво?
Какво? Какво искаш?
Здравейте. Казвам се...
Чакай. Не се опитваш да ми продадеш нещо, нали?
ЗАБРАНЕНО ЗА ТЪРГОВСКИ АГЕНТИ
Искате ли да купите венец?
Да не страдаш от умствено увреждане или нещо подобно?
Чакай. Нямаш умствено увреждане, нали?
Добре. Мамо, това хлапе мисли, че венецът ти е гаден!
Хей, Дойл. Трябва да гледаш за табелки "забранено за търговци".
Какво правиш тук, Фармър?
Съсипвам живота ти.
Не можеш да продаваш венци тук.
Мислиш ли, че в това има правила, Дойл? Няма правила.
Това "Нинтендо" е мое.
Вече продадох 67 венеца. - На кого?
На разни хора. На майка ти.
Говориш глупости, Фармър.
Здравейте, млада госпожице. Надявах се майка ти да е вкъщи.
Трябва да говоря с възрастния в къщата.
Споменах ли, че харесвам пуловера ти?
В целия град, момчетата в зелено обикаляха улиците,
бяха страшно много,
всички се бореха за "Нинтендо".
Появи се плеяда сополиви наследници на Гордън Геко.
Весела Коледа, госпожо. Искате ли да си купите венец?
Здравейте, госпожо. Това е сезонът.
Весела Коледа, сър.
Мислите ли, че "Умирай трудно" е коледен филм?
Вижте. Часовникът показва, че е време за венец.
"Коледни венци от дъгласова ела." Просто го кажи!
Защо ти не го кажеш?
Защото не съм глупав Рейнджър скаут. Защото не съм глупаво момче.
Това беше всяко дете за себе си.
БИЖУ
Деца, които не бяха Рейнджър скаути също се включиха в надпреварата.
Няма да приема "не" за отговор!
Това е първото правило на търговеца! Първото правило!
Дори и аз започнах да развивам уменията си.
Дошъл си да почистиш алеята ли?
Не, продавам коледни венци.
Добре. Нека помисля.
Портмонето ми е в колата.
Искате да...
Разчисти около колата, за да мога да си го взема.
Ще донеса лопатата.
Ускорителят на частици във Фърмилаб е много популярен.
Но ако питате мен,
най-ценният местен ресурс, който все още имаме,
са нашите учители.
Весела Коледа, г-жо Дойл.
Весела Коледа, Джеф.
Бъдете все така красива, Кат.
Каза, че й напомням за теб.
До скоро, Джейк.
Защо трябваше да е Фармър?
Той ми предложи честна сделка на честна цена.
Няма нищо честно в него!
Той е патологичен лъжец!
Мислех, че е много добро момче.
Тези са за майка ти.
Майка ми би искала да си хапна една.
Дори не знаех, че тази година продаваш венци.
Сега го е грижа, защото наградата е Н...
Нощ в Чикаго.
Да. Това е нова награда.
В хотел, мисля, че е в центъра.
Странна награда за 11-годишни.
Това е странна награда.
Тате, не го ли намираш за странно?
Мили боже. Къде е, по дяволите?
Накрайникът на Филипс е в съдината за масло.
Не, не е това.
Знаеш ли какво, Джейк? Ако искаш да спечелиш тази награда,
трябва да направиш това, което казвам на учениците си всеки ден.
Бъди като прахосмукачка.
Засмучи и свърши работата.
Какво търсиш?
Моят деликатесен суджук.
Как, по дяволите, се губи суджук?
Вечерята е сервирана.
Исках да го ям с вечерята.
Има салати.
Точно затова исках да ям суджук.
Може би Елууд го е изял, тате.
Защото напоследък ака доста често.
Така е, нали?
Знаеш ли откъде знам?
Защото акитата още не са почистени.
Валя сняг.
Това не е извинение, ясно?
Утре сутрин, ти, лопатата, задния двор.
Не, утре абсолютно трябва да продавам венци.
Много лошо. И стига с това "абсолютно".
Не е честно.
Ако животът беше справедлив,
щеше да е... справедливо.
Ясно ли е? Но аз не...
Не виждам нищо карнавално наоколо, нали?
Току-що си го измисли, нали?
Не, не съм.
Това е стара поговорка.
Слушай!
В името на Отца и Сина и Светия Дух,
от твоята щедрост, в името на Исус Христос...
Той е велик. - Амин.
Бях убеден, че Елууд е акал повече, отколкото всяко друго куче
на света.
Дворът ни приличаше на ванилова торта,
върху която някой е изсипал цял пакет шоколадов чипс.
Какво прави Лизи? Не може ли да помогне?
Който иска куче, трябва да чисти след него.
Взел си кучето преди аз да се родя.
Няма значение кой е искал кучето. Просто почисти акитата.
Ела тук.
Ела.
Добре. Вдишай дълбоко.
Вдишай.
Помирисваш ли?
Акитата? - Не!
Свежия въздух!
Това е всичко, което имахме и ни харесваше.
Когато бях на твоите години, нямаше "Нинтендо".
Знаеш ли какво правихме?
Строяхме укрепления в гората.
Събирахме стар дървен материал и сайдинг,
каквото и да намирахме, използвахме го за направата
на наблюдателници и въжени стълби.
Врати-капаци?
Да, правихме и врати-капаци.
Готино. - Да, беше готино.
Занимавахме се с това през цялата година.
Както ти сега с къщата ли?
Да. Нещо такова.
Да.
Да ти се приплаче. Това куче ака много.
Така е.
Хей.
Не чисти зад бараката.
Просто разчисти около къщата.
А когато приключиш,
лакирай тези стари стикове за хокей.
Защо?
Защото трябва да се лакират.
Стига, тате.
Да не мислиш, че обичам да плащам данъци и да говоря със съседите?
Не. Но трябва да го правя.
Не обичам да правя такива неща!
Внимавай с лака.
"Внимавай с лака." Какво ще го правя? Да не го изпия?
Знам как да внимавам.
Трябва да поговорим.
Какво правиш в стаята ми?
Трябва ми...
Да не би Елууд да се е издрискал върху теб?
Това е лак. Какво искаш?
Нуждая се от помощта ти.
За какво?
Да получа кукла "Кабидж Пач Кидс".
Миналата година Дядо Коледа не ми донесе кукла на Ши-Ра и не разчитам на него.
А на мама и тате.
А аз за какво съм ти?
Искам да им правиш намеци, за да ми купят каквото искам.
Няма начин. Защо да ти помагам?
Сега искам червенокоса кукла на име Аброна Фиона с лунички и...
Защо толкова искаш тази тъпа кукла?
Защото винаги съм искала сестра. Спри да ме прекъсваш.
Изглежда зле, ако през цялото време говоря за това на мама и татко.
Трябва да атакуваме много внимателно и да действаме бързо.
КАБИДЖ ПАЧ КИДС ПРОДАДЕНИ!
Какво ще направиш за мен?
Ще ти кажа как да спечелиш "Нинтендо".
Нямаш представа как се печели "Нинтендо".
Добре, няма значение.
Чакай.
Как мога да спечеля?
Обещаваш ли да ми помогнеш да получа кукла "Кабидж Пач Кидс"?
Да.
Обещаваш ли?
Да, вече обещах.
Добре. Вчера си продал два венеца на г-ца Шърман, нали?
Откъде знаеш?
Няма значение.
Купила е много, защото е стара, нали?
Старите хора купуват неща от деца.
Това, от което се нуждаеш, е група стари хора, събрани на едно място,
за да не се налага да ги търсиш един по един.
Накъде биеш?
Домът за стари хора "Преъри Пайнс".
Двеста възрастни,
всеки със собствена врата,
идеална за окачане на венец.
Еха.
Това е...
Това наистина е добра идея.
Знам. Е, имаме ли сделка, или какво?
Да.
Червенокоса с лунички. Не го обърквай.
Ще те наблюдавам.
Обитателите на "Преъри Пайнс" не знаеха какво ги очаква.
"Стегни се. Свърши работата."
Здравейте, всички.
Здравей. - Обичаш ли блус?
Здравей! Приличаш много внука ми.
Дай да видя тези бузки.
Но се оказа, че аз не знам какво ме очаква.
Защото Световното изложение бе тук,
а ние чествахме стогодишнината на града.
Чикаго е основан през 1833 г.
Това са 100 години до 1933 г.
Почакай.
ПРОТОКОЛ ЗА ПРОДАЖБА НА ВЕНЦИ
Това е нещо, което той би искал.
СТИЙЛИ ДАН
$ 4 ОТСТЪПКА
Трябваха ми шест часа и десет чаши пудинг,
за да продам невероятните 47 венеца в дома за стари хора.
Благодарение на Лизи.
Мамо.
Знаеш ли, че в този търговски център има най-голям избор
на кукли "Кабидж Пач Кидс" в целия Чикаго?
Не го знаех, не.
Което е добре, защото наистина се харчат бързо.
Не иска кукла "Кабидж Пач Кидс", нали?
Боже. Кой да знае какви ги мислят?
Хей! Какво правиш?
Регистрация от Уисконсин. Гадняр.
Виж го. - Добре, Джон...
Върти рязко волана сякаш дои крава.
Да. Годишното пазаруване на семейство Дойл в Чикаго.
Известно още като най-неприятния
и най-скъпо струващ ден в годината.
Знаеш ли в каква дреха те харесвам?
В каква? - В пуловер с поло яка.
В Минесота ще бъде ужасно студено, когато пристигнем при родителите ми.
Мисля, че днес трябва да купим няколко пуловера с поло яки.
Поло яки, родителите ти, страхотно.
Това "да" ли е?
Виж го този идиот.
Какво правиш?
Хей! На мен ли свириш?
И аз имам клаксон, Майлс.
Майлс Дейвис, дами и господа.
Съжалявам.
Може ли да пуснем коледните песни?
Не! Без коледни песни.
Стийли Дан. Чуйте го. Това е нещо хубаво.
През цялата година.
Пожелаваме ви весела Коледа.
Елфи!
Те ме плашат. - Дишай, Джон. Трябва да дишаш.
Не, не е нормално зрели хора да се държат така.
Отдръпнете се!
Извинете.
Малко самоуважение. Господи. - Трябва да се успокоиш.
Защо ходим толкова бързо?
Без ходене до тоалетна, чухте ли?
Вкъщи имахте възможност. Не ме пробвайте.
Господи, защо тук е толкова горещо?
Сега няма да спираме за Дядо Коледа, нали?
Дали в зоната за хранене има бар?
Джон, едва обед е.
Добре. Имаме свещи, намалени пуловери с поло яка...
Какво пропускам? - Мамо, виж,
магазин за кукли "Кабидж Пач Кидс".
Може ли да отидем? - Да, скъпа.
Хайде. Води ни.
Мамо, знаеш ли,
че куклите "Кабидж Пач Кидс" имат удостоверения за раждане?
Мислех, че те вълнува само продажбата венци.
Откога се интересуваш от кукли "Кабидж Пач Кидс"?
Лизи много иска такава.
Много са скъпи и трудно се намират.
Продадоха се за 20 минути.
Последните в Чикаго.
Трябваше да го видите. Беше гадно.
Една жена удари една баба право в гърлото.
При това бяха от едно семейство.
Лизи. Всичко е наред.
Видях едни наистина хубави Грижовни мечета на идване.
Грижовните мечета са за бебета.
Горката малка Лизи.
Караше те да ти се иска да отидеш да избършеш сълзите й
и да й дадеш една голяма...
Един момент.
Здравей, Джейк.
НИНТЕНДО
Кой каза това?
Знаеш кой.
"Нинтендо"?
Точно така. Ела тук.
Липсваше ми, Джейк.
Джейк, с баща ти отиваме на горния етаж
да купим подарък за семейство Фенлън.
Защо? Те нищо не са ни купували.
Стойте тук при играчките и пази сестра си.
Джейк.
Наблюдавай сестра си.
Добре.
Това е. Ела тук, Джейк.
Знаеш, че го искаш.
Джейк, какво да направя за моята кукла "Кабидж Пач Кидс"?
Забрави сестра си, Джейк. Тя е безполезна.
Трябва да се притесняваш за венците.
Продал ли си достатъчно венци?
Ще направя всичко, за да бъда с теб.
На кого говориш?
Трябва ни нов план.
Джейк?
Знаеш ли колко игри имам тук, Джейк?
Имам всички игри.
Много повече от Тими Кийн.
Коя игра би искал да играеш?
"Джауст".
Избери друга. Тази я нямам.
"Супер Марио Брос".
Избери друга. - "Дефендър".
Какво ще кажеш за "Рампейдж"?
В момента е заредена.
Чудесно. Ще направя всичко, което кажеш.
Много добре.
Ти си много добро момче, Джейк.
Виждам, че имаш необходимите способности.
Наистина ли мислиш така?
Не. Аз го знам.
Може би заради възбудата от екрана
или заради тръпката да играя на публично място,
но аз започнах да играя играта на живота ми.
Пич, ти си трепач.
Всичко друго беше без значение.
Сетивата ми се бяха изострили.
Бях се слял с "Нинтендо".
Да!
Да. Ти си роден за това.
Ти си невероятен!
Как се казваш, човече?
Продължавай. Кажи им името си, Джейк.
Кажи го.
Джейк Дойл!
Джейк Дойл. Майстор на "Нинтендо".
Джейк!
Докато се усетя, целият търговски център скандираше името ми.
Затова имах нужда от "Нинтендо".
Това беше съдбата ми.
Нищо не можеше да ме спре.
Джейк!
Джейк Стивън Дойл!
Къде е сестра ти?
КРАЙ НА ИГРАТА
Какво ти става?
Лизи! - Елизабет!
Свършено е с теб, брато.
Лизи!
Забрави за нея, Джейк. Нея я няма.
Млъкни, "Нинтендо"! Ти си виновен!
Как влизаш в домовете, които нямат комини?
През задната врата.
Ами в апартамент, който няма задна врата?
През входната врата.
Значи знаеш как да отваряш ключалки?
Това съм аз.
Знаеш ли, че това е престъпление?
Мамо! Тя е тук! Намерих я!
За бога, Лизи!
Боже мой!
Мамо, на Северния полюс може още да имат кукли "Кабидж Пач Кидс".
Дори и от тези с червената коса.
Лизи, казахме ти да останеш с Джейк.
Той играеше на "Нинтендо".
Господ да те благослови, Джейк!
Добре ли си?
Щом започнеш да играеш тези игри,
мозъкът ти се разкашква за нула време.
Тя ти е сестра!
Не е като да си загубиш апаратчето!
Чакай малко.
Тук има пет чанти, Джон. Чакай малко.
Отвори си устата.
Джон. - Какво?
Къде е чантата от "Маршал Фийлд"? - Хей!
Джейк! - Твоето поло е в нея, Джон!
Джейк!
Цената на апаратчето ми бе обяснена
много просто: "Загубиш ли го, не се прибирай вкъщи."
Джейк!
Хей! - Джейк!
Отмести се! Джейк!
Реших, че струва горе-долу колкото нова кола.
Къде е?
Джейк!
Шест гъски снасят
пет
златни...
Не, чакай! Какво...
Разбира се! Фенове на "Пакърс".
Боже мой.
Хей!
Невредимо е. Апаратчето е спасено.
Добре.
Ти си зубър.
Позволи на момичето да ги вземе!
Какво правиш?
Най-хубавото на годишното пазаруване,
освен, че не загубих апаратчето си или сестра си,
бе, че има тайна част в търговския център,
където стари хора са насядали край пиано.
Онзи ден продадох още 22 венеца.
Колко си продал, Джейк?
Деветдесет и три.
И ти ли продаваш венци?
Какво е венец?
Престани с това тананикане, писна ми.
Опитвам се да слушам това.
И спри да си играеш с рендето.
Това не е играчка. Виждаш ли?
Остро е.
Конройд подава на Лармър. Той се завърта.
Блокиран е от Шейн Корсън...
Знаеш ли,
ако искаш, някой път, може би мога...
да те науча как да използваш тези инструменти.
Доста съм зает, тате.
Разбирам.
Той връща на Лармър. Лармър продължава по близката страна
към Савард...
Той стреля и вкарва!
Да! - Денис Савард!
"Хоукс" водят с един! - Да!
Клод Лемьо не спира да се обяснява.
Стига си плакал, Клод.
Само приказваш.
Ще запомниш ли, Джейк?
Грубиян като Клод Лемьо не струва и пет пари.
Само приказва.
Защо стоим под моста, тате?
Говорих с един човек за куклите "Кабидж Пач Кидс".
Знаеш как изглеждат, нали?
Защо Лизи получава това, което иска,
а аз не мога?
Искаш ли да се разправяш със сестра си,
ако не получи каквото иска?
Не. - Именно.
Не преговарям с терористи.
Значи просто им даваш това, което искат?
Да. Шегуваш ли се?
Добре. Това е той.
Остави ме аз да говоря. Разбра ли?
Малко ме е страх, тате.
Ето, ще взема ръчния трион.
Хайде.
Мога ли да ви помогна, момчета?
Да.
Говори се, че ти
имаш излишни кукли.
Полицай, моля ви. Аз просто си стоя тук.
Помислих си, че може би имате нужда да ви упътя, така че...
Спокойно, не съм ченге.
Какво ще кажеш за този от филма "Внедрени в час"?
Той не е ченге.
Стига, човече. Той е на 11.
Това не го знам.
Ченгетата са луди. Гледал ли си "Робокоп"?
Пичът е наполовина ченге и наполовина робот.
Гледал ли си този филм?
Мама не би ми позволила.
Но приятелят ми Майки Тротър го е гледал.
Да. Добър е. Добър си.
Той не е ченге, ясно? Хайде.
Ще ни продадеш ли на черно кукла "Кабидж Пач Кидс"?
Елате в офиса ми.
Момчета, имате ли нужда от нещо друго?
Паунд пупис? Бъбрек? "Нинтендо"?
Не, само куклата.
Куклата трябва да е момиче.
С червена коса и лунички.
Най-добрите кукли в Триградието.
Изглеждат добре.
Да, изглеждат добре.
Да не сте си организирали ден на бащата и сина?
Нещо такова ли?
Търсите ли трети?
Шегувам се.
Липсва ми баща ми. Много.
Тази червенокосата няма лунички.
Русата има лунички.
Добре, колко? - 100 долара.
100 долара? Не.
Да, къде другаде ще отидеш?
В магазините са изчерпани.
60 кинта.
Имам имената на двама братя във Вила Парк.
Продават ги за 50 долара.
Знаеш ли какво? Можем да отидем там веднага.
Да. Братята Диас. Не.
Не искате някой от техните плешиви боклуци.
70 долара. Последна оферта.
Не мога да откажа на това личице.
Добре. 70 долара.
Идва с удостоверение за раждане. - Еха!
Тате, това е... - Написано е на дупето.
Благодаря.
Може ли да попитаме за "Нинтендо"?
Накарах го да свали от 100 долара. Можеш ли да повярваш?
Лизи ще я хареса.
Притеснявах ли се, че баща ми положи
огромни усилия да осигури подарък на сестра ми?
Донякъде.
Но аз щях да си го осигуря сам.
Господа.
Погледнете дълбоко в пламъка на свещта.
Взрете се в танцуващата й светлина.
Сега затворете очи.
Какво виждате?
Виждате пламъка, господа.
Гори дори когато очите ви са затворени,
защото знаем, че дори когато духнем тези свещи,
пламъкът на Почтените рейнджър скаути никога няма да угасне.
Добре.
Мислех, че само момчета участват в Почтените рейнджър скаути.
Скаутите трябва да имат чест,
а ти си тук.
Тази вечер ни чака много работа.
Дербито в боровата гора.
Парадът за Деня на почтеността...
Имам и още едно виетнамско стихотворение, "Връзката не е загуба".
Казвай за венците, Халбърг!
Моля? - Герданите за врати.
Ти изобщо в групата ли си?
Венци!
Добре. Ще преминем към венците.
Добре. Успокойте се.
Сега...
Знам, че тази година всички продавахте много усърдно,
затова се постарахме тези награди
да са специални.
Вижте само!
Първата награда изглеждаше по-голяма от стандартната "Нинтендо" система.
Кой знае още какви "Нинтендо" съкровища имаше там?
Казах ли ти, че има безплатен Пауър пад?
Добре.
На трето място е...
Джефри Фармър! - Да!
На никого не му пука за трето място.
Имайки предвид претенциите на Фармър, че победата ще е негова,
това бе облекчение за всички ни.
Сега всички имаха шанс.
"Абонамент за 'Момчешки живот'."
Да!
Израснах с това списание.
Страхотни статии.
На второ място
след невероятно представяне е...
Теди Ходжис!
Не!
За съжаление, общата бройка на близнаците Ходжис
бе достатъчна само за сребро.
Това е глобус на целия свят!
На целия!
Нямаше второ място, когато става въпрос за "Нинтендо".
А сега...
Това е! - ...тазгодишният победител
в конкурса за продажба на венци.
С най-големите продажби в историята на групата...
Джейк Дойл!
Аз спечелих!
Вече е официално! Да!
Трябва да благодаря на много хора.
Приятелите ми, семейството ми, корпорация "Нинтендо"...
Да!
Тази година първата награда
е най-добрата, която сме имали от години.
Готов ли си, Джейк? - Да.
Чисто нов комплект на Енциклопедия на света!
Какво?
Все едно си спечелил допълнително ходене на училище.
Не!
Къде е?
Мразя те, Халбърг! - Мили боже.
В това нямаше никакъв смисъл. Защо?
Защо ръководителите ни обещаха играчки, а ни дадоха книги?
Кой би могъл да стои зад нещо толкова ужасно?
Толкова отвратително и подло?
Д-р Тимъти Кийн-старши, ето кой.
Родители на Батавия, добър вечер.
Здравейте. - Тогава не знаехме,
че вечерта преди връчването на наградите...
СПЕШНА СРЕЩА НАСИЛИЕТО ВЪВ ВИДЕОИГРИТЕ!
...д-р Кийн бе организирал среща
с изричната цел да съсипе живота ни.
Наскоро в дома ми имаше инцидент.
Член на семейство Кийн, кучето Лейси Кийн,
бе смазан почти до смърт от нашия 42-инчов телевизор.
42 инча. Това е наистина хубав телевизор.
Джон.
Аз определено не обвинявам моето момче, Тими,
който е надарен, благороден млад мъж
и който наскоро бе диагностициран с нещо наречено...
"Дефицит на вниманието..."
И така нататък. Няма значение.
Това е нещо много сериозно
и изключително рядко.
Толкова е рядко.
Обичам те.
Може ли да загасите, моля?
Дами и господа,
истинският виновник за това престъпление, осакатило кучето,
са видеоигрите.
Видеоигрите причиниха това.
И това.
Същият слайд е.
Имах предвид и това.
Отново същият слайд. - Дявол да го вземе!
Тими пак е натъпкал сирене тук.
Джанис, знаеш, че не бива да му даваш сирене. Знаеш го.
Пуки.
И това.
Въпросът е, дами и господа...
Това куче ли е?
...какво сме готови да направим по въпроса?
Трябва да ги забраним!
Да ги забраним! - Да ги забраним!
Кучетата няма вече да бъдат мачкани
в моя град! - Няма вече.
Трябва да защитим кучетата си. - Да.
Трябва да защитим нашата общност!
Да!
Това е модерна технология, която превзема живота ни.
Ще става все по-зле. Всичко ще се сгромоляса!
Точно така. - Трябва да го спрем!
Трябва да изгорим всички. Абсолютно всички.
Да ги изгорим. - Да.
Край на видеоигрите!
Искам да ви чуя. Край на видеоигрите! По-силно.
Край на видеоигрите!
Да ви чуя. - Край на видеоигрите!
Сега по-тихо. Край на видеоигрите!
Паническата пропаганда на Кийн
продължила и през нощта.
Това бе истински Армагедон за видеоигрите.
Усещам го! Толкова сме близо! - Край на видеоигрите!
Край на видеоигрите!
И нямаше какво да направим по въпроса.
Няма заек.
Всички тези венци за нищо.
Знаеш ли, че основният продукт, който изнася Австралия, са брикетите?
Прекъсваме програмата, за да ви запознаем с извънредни новини от окръг Кейн.
Благодаря, Уолтър. Тук на живо в Женева сме заедно
с активиста против насилието във видеоигрите д-р Тимъти Кийн.
Д-р Кийн, остават само осем дни за пазаруване
до Коледа, а вие успяхте да прокарате
забрана за продажба на видеоигри в целия окръг.
Така ли е наистина? - Точно така.
Всички магазини в окръг Кейн са се съгласили с това.
Наистина ли смятате, че видеоигрите насърчават насилието и това е достатъчно
да бъдат забранени?
Кучето ви някога било ли е смазвано почти до смърт от телевизор?
Не, не е.
Гледката не е приятна. Родителите трябва да знаят истината.
Тези игри са чисто зло и те трябва да бъдат спрени.
Край на видеоигрите!
- Край на видеоигрите!
Той е подиатрист.
Съжалявам, Джейк.
Престани, Лизи.
Говоря сериозно. Знам колко много го искаше.
Имах го.
Беше мое.
Но сега...
Никога няма да получа.
Ето. Можеш да вземеш дистанционното.
Благодаря, Лизи.
Тя ти е дала дистанционното?
Никога не бих дала дистанционното на Чарли.
Сигурно си бил съкрушен.
Те забраниха "Нинтендо".
Ако Батавия са забранили "Нинтендо"
и баба и дядо е нямало да ти купят
и през цялото време си правил всички тези неща...
Не през цялото време. - Да, през цялото време.
Правил си всичко това и никой е нямало да ти го даде.
Тогава как го получи?
Как се сдоби с "Нинтендо"?
Добре, успокой се.
Малко почивка? Искаше да пишеш на Мейв...
Не!
Искам да знам какво се случва.
Разбираш ли, Ани,
понякога, по време на Коледа,
точно когато мислиш, че всяка надежда е загубена,
се случва нещо вълшебно.
Някои хора го наричат коледно чудо.
Това чудо се случи на пързалката за ролери.
Какво е това?
Оставаха шест дни до Коледа и беше съвсем официално.
Никой от нас нямаше да получи "Нинтендо".
Братовчед ми в Елмхърст може и да получи.
Това е в окръг Кук.
Окръг Дупейдж.
Откъде знаеш? - Имам енциклопедии.
Хайде, момчета. Все още сме заедно.
Внимавай!
Съжалявам. - Знам, че това е смешно,
но не мога да се смея точно сега.
Беше рожденият ден на Ходжис.
Най-ужасният коледен рожден ден.
Не само че близнаците трябваше да споделят рождения ден помежду си,
а трябваше да го споделят и с Коледа.
"Честит рожден ден и весела Коледа. С обич, баба."
Това си е жива минавка.
"Послепис. Този подарък е за вас двамата, споделете го."
Нови тестета карти. Кой иска да отвори? - Аз!
Имаш Крис Сейбо.
Трябва ми. Имам го. Трябва ми.
Ще си дъвчеш ли дъвката?
Аз имам Рипкин. Били Рипкин.
На кого му пука за Били Рипкин?
Какво?
Какво? Какво има?
Няма да ми повярвате.
Вижте! Точно там! На бухалката му!
О, боже мой! - Ругатня.
И то лоша.
Какво пише? - Не чети на висок глас.
Не ми е позволено да слушам ругатни.
"Ругатня тире лице."
Коя e ругатнята? Думата с "Е"?
Думата с "Ш"?
Чакай. Думата с "М"?
Бинго.
Това е сгрешена карта.
Това е най-сгрешената карта на всички времена!
Били Рипкин.
95 кинта!
95 долара? Ти си милионер!
Да, още няколко такива и можете да си купите "Нинтендо".
Хора...
Измислих го.
Не разбирам.
Какво има да му разбираш?
Това е много ясен план от 15 точки.
Мисля, че си написал "таен" грешно. -Добре.
Екскурзията до Чикаго е в понеделник от 9:00.
Е, и? - Там все още продават "Нинтендо".
Е, и?
Продаваме бейзболни карти,
събираме пари,
измъкваме се от екскурзията и си купуваме "Нинтендо".
Сега разбирам. Но какви са тези 15 стъпки?
Аз ги виждам... три.
Не знам. Може да си навлечем неприятности.
Не искам неприятности сега, Джейк. Почти Коледа е.
Забрави Коледата.
Това е по-голямо от Коледа.
Това е нашата единствена възможност да се сдобием с "Нинтендо".
И която можем да реализираме сами.
ТАЕН ПЛАН НИНТЕНДО
Не трябва да се притесняваме за свалянето на ботушите,
да се съобразяваме с правила
или разни други такива неща.
Абсолютно можем да го направим!
Това е нашият Виетнам. - Да.
Не мисля, че това означава каквото си мислиш, че означава.
Нямам представа какво означава.
Кой е с мен?
Аз участвам.
БАТЕРИИ ЗА УОКИ-ТОКИ
Проба. Край.
Ние участваме.
САМО БЕЙЗБОЛНИ КАРТИ!
БИЛ РИПКИН
Участвам.
Не.
Не може. - Какво?
Бейзболни карти, Фармър.
Стига! Какво трябва да направи човек?
Олсън?
ИЗХОД ПОВРЪЩАНЕ - ОТКЛОНЯВАНЕ ОЛСЪН
СПАГЕТЕНА СУПА
Ще си навлечем много неприятности.
Едно, две, три, "Нинтендо"!
"ДЪ ДЪГАУТ" КУПУВА И ПРОДАВА КОЛЕКЦИОНЕРСКИ СТОКИ
Взехме ги!
Браво, Тами.
Безопасно и сигурно.
Успяхме!
КУПИ НИНТЕНДО
О, не! Не и Ягорски.
Какво ще направи той?
Ще ти дам подсказка.
Нищо добро.
Това е любимата ми екскурзия. До Института по изкуствата.
Чувал? - Проверено.
Одеяло? - Проверено. В раницата.
Уоки-токита? - Проверено.
Камуфлаж, проверено.
Не е необходимо, Фармър. Но харесвам духа ти.
Лично аз предпочитам горска шарка,
нали знаеш, за градска битка.
Съгласен съм.
Как се чувстваш, Олсън?
Не съм добре.
Перфектно.
Хубава папка-чанта.
Чух, че ставала за съхранение на пари.
Това е наше! - Вече не.
Не можеш да направиш това!
Така ли? И какво ще направиш по въпроса?
Да. Така си и мислех.
Вашето "Нинтендо" е мое.
Какво става, г-це Хюго?
Човече, това е толкова лошо.
Не мисля, че може да стане по-зле.
Джейк Дойл.
Къде си мислиш, че отиваш?
В автобуса за Института по изкуства?
Няма такова нещо.
Няма ботуши, няма екскурзия.
В началото си помислих: "Може би никой няма да забележи."
Хей, всички! Джейк Дойл носи дамски ботуши!
Много са красиви.
Имам същите.
Повтарящите се кошмари с Фреди Крюгер и "Чикаго Къбс" от 1984 г.
бързо останаха на заден план.
Това бе кошмар, който оживя.
Хубави ботуши, Дойл.
Защо не дойдеш да седнеш отзад?
Искаш ли да ти разкажа за фермата ми за мравки?
Всички са мъртви. Чичовците все още са живи.
Целият план висеше на косъм.
Бях заклещен до дете, ядящо гумички за триене като бонбонки.
Гумичките са добри. Искаш ли една?
Не. - Добре.
Когато дойде първият, следва сочна експлозия.
Диария, диария.
Когато дойде третият, следва сочна помия.
Диария, диария.
Когато си дойдеш у дома, гащите ти пълни с пяна са.
Какво ще правим?
Диария, диария.
Почти стигнахме.
Олсън става нервен. Какво ще правим?
Не знам.
Стартирайте първа фаза, а аз ще измисля нещо.
Добре.
Какво ще правим с парите?
Г-жо Хюго.
Евън, защо си станал от мястото си?
Не ми е добре.
Добре, аз... Ще пристигнем...
Не се страхувай от Ягорски. Само дето е едър.
Помисли за нещо хубаво.
Кажи ми любимите си букви от азбуката.
Моите са Т, К, А, И, Е,
О, У, Я, Х.
Много добре, вижте кой е дошъл тук.
Трябва да вземем "Нинтендо"-то сега. Мога...
Не те слушам, Дойл. Парите са мои.
Трябва да тръгнем сега, или... - Или какво?
Ще ме накараш ли?
Върни се и седни при гаджето си
с твоите дамски ботуши!
Сега ще плачеш ли?
И тогава ми просветна.
Конър Стъмп не беше откачалка. Той беше бунтовник.
Не му пукаше да го наричат с разни имена.
Не се страхуваше от хулигани, тогава защо аз да се страхувам?
Със или без "Нинтендо"
Ягорски твърде дълго беше Кралят на планината.
"Нося женски обувки.
Защо дойдох с тях на училище?
Малкото ми мамче сложи цветя на обувките ми!"
Само приказваш, Ягорски.
Не струваш и пет пари.
Какво означава това?
Означава, че си просто един жалък малък хулиган.
И ако веднага не ми върнеш папката-чанта,
единственият, който плаче, ще си ти,
задник!
Веднага!
Добре.
Майка ми ми купи тези ботуши. И аз ги мразя!
Но обичам майка си.
Знам, аз... - Сядай.
Просто кажи какво ти е. Стомахът ли те мъчи?
Наистина ли мислиш, че може да...
Сядайте по местата си! Всички да седнат. Просто го направете.
Мили боже! Добре ли си?
Покрий алармата!
Уокита.
Отвори вратата!
Добре, давай!
Юпи-кай-йай, Дойл!
Червено куче, тук Синя птица. Наближавам мола. Край.
Синя птица, тук Рамбо 1.
Какво стана с Червеното куче? - Промених го.
Позволено ли е сега да сменяме имена?
Да започнем отначало.
Рамбо 1, тук е Хилядолетният сокол супер готин.
Харесва ми!
Наближавам "Мичиган авеню".
Внимавай, хлапе. Хлъзгаво е. - Благодаря.
Съжалявам. Извинете ме.
Влизам. Съжалявам.
Тестовете го показаха ясно.
Две консерви спагетена супа в стомаха на Олсън
предизвикваха деветминутно повръщане.
Това беше нашият прозорец да купя "Нинтендо"
и да се върна в автобуса, преди Олсън да свърши с повръщането.
Съжалявам. Извинете ме.
Внимавай, хлапе!
Стига да нямаше неочаквани спънки,
смятах, че ще успея да... Мили боже!
Край на видеоигрите!
Това майтап ли е?
Рамбо 1, имаме проблем.
Какъв е проблемът, Хилядолетен супер нещо си?
Майка ти и г-жа Кийн са тук.
Повтарям, майка ти... - Какво?
...и г-жа Кийн са пред магазина.
Не мога да вляза, без да ме видят.
Не влизайте. - Не влизайте в магазина.
Не харчете парите си. Останете в училище!
Вземи майка си под контрол, Тротър!
Проклета работа!
Джейк, какво ще правим?
Не знам. Затова ти се обаждам.
Прекратете!
Не! - Не.
Никакво прекъсване. Трябва само да ги отстраним от входа.
ИМАТЕ НУЖДА ОТ ПОМОЩ? ОБАДЕТЕ СЕ НА 140-5380
Дали може да ги повикат по радиоуредбата?
Ще им кажат, че ги търсят.
От другата страна на улицата има телефон.
Чудесно. Как е Олсън? Дай информация за повръщането.
Горкото ти коремче...
Мъчно ми е за теб. Много ми е мъчно.
Добре!
Може ли някой да ми помогне?
Знаех си, че трябва да продължа да танцувам във Вегас.
Изяде цял пакет сладка зърнена закуска.
Всичко е наред.
Можем да отидем до телефона.
Но какво да кажем?
Не знам. Нещо хубаво.
Като какво например?
Не знам! Измислете нещо.
Някой каза ли "измислете нещо"?
Повикване за г-жа Тротър и г-жа Кийн.
Моля, елате на белия телефон.
Имате спешно обаждане. - Г-жа Кийн?
Аз съм г-жа Тротър. - Аз съм г-жа Кийн.
Какво става? - О, боже мой! Спешен случай?
Да вървим.
Надявам се, че не е Тими.
Тази сутрин спомена нещо за намушкване на водното ни легло.
Получи се!
Добре, влизам вътре. Дръжте ги на телефона.
Разбрано.
Справя се добре.
Ето го.
Ало? - Здравейте, г-жо Тротър.
Не. - Искам да кажа, г-жо Кийн.
Кой е? - Аз съм племенникът ви.
Аз нямам племенник.
Знам, че нямате племенник. Точно затова се обаждам.
Аз съм от Международната организация на племенниците.
Международна организация на племенниците?
Точно така. - Какво е това?
Базирани сме в Канада.
Нима? Здравейте. - Канада.
Четири минути, Супер сокол. Ще се справиш.
В това няма никакъв смисъл.
Има смисъл, ако се замислите.
Нямате племенник, а бихте искали племенник,
ние сме тук, за да помогнем.
Ще опиташ ли да разбереш? - Разбира се.
Здравейте? - Здравейте?
Просто исках да знаеш, че шегите по телефона са нещо лошо.
Супер готин, Фармър губи контрол.
Трябва да побързаш.
Къде е сестра ти, Джейк? - Млъквай, "Нинтендо".
Освен това е незаконно.
Знаете ли какво друго би било престъпно?
Да лишите и през тези празници сина си
от радостта да помогне на осиновен братовчед.
Опитваме да разпространим радост по света.
В това има смисъл.
Това е хубаво. - Да.
Тя клъвна. Някой ми повярва.
Чувам те.
Съжалявам, госпожо, но това е въпрос на национална сигурност.
По-добре ли се чувстваш?
Може ли да се върнем в автобуса?
Само му се повдига. Всичко е наред.
Олсън е сух! Повтарям! Край на повръщането!
Аз съм ви племенник. - Знаеш ли какво?
Мисля, че започваш да ми се подиграваш, а това е тормоз.
Довиждане. - Ало?
Ало?
Да му се не види!
Изгубих ги.
Фармър приключи разговора.
Повтарям. Фармър приключи разговора.
Оглеждай се за Кийн и майка ми.
И аз не разбирам. - Това проучване ли беше?
Извинете ме.
О, боже.
Минах покрай тях, пътят е чист!
Автобусът се движи, Джейк.
Светофарът свети червено. Ще успееш.
Това беше.
Победата беше моя. Можех да го усетя.
Да.
Не!
Това не е добре.
Проклятие.
Значи няма да получиш желания подарък за Коледа.
Няма да лъжа. Трудно се преживява, хлапе.
Можеш да ми дадеш "Нинтендо"-то, което е в багажника ти.
Казах, че няма да получиш това, което искаш за Коледа тази година.
Една година, за Коледа, когато бях дете,
знаеш ли какво исках? Исках магаре.
Магаре. Можеш ли да повярваш?
Да. Доста е странно, за да си го измисляш.
Аз го направих.
През ноември и декември мислех само за това.
Говорех само за това.
Магаре това, магаре онова. Как да го получа това магаре?
Познай какво стана сутринта на Коледа?
Имаше магаре? - Не.
Кой получава магаре?
Не. Аз...
Осъзнах, че през целия коледен сезон
съм се тревожел за нещо, което исках,
и не съм оценявал онова, което имам.
Ти какво имаше? Хамстер или куче?
Не, моето семейство. Моят живот.
Имаш определен брой Коледи, хлапе.
Нека да имат смисъл.
Обзалагам се, че дори не си
казал на някого "Весела Коледа" тази година, нали?
Добре, хайде, ставай. Ще ти хвана такси.
Такси!
Да те върнем на екскурзията ти.
Закъде пътува? - За Института по изкуства.
Остави го на страничния вход.
Разбра ли? - Да.
Кажи на охраната, че си се загубил.
Има ли начин да ти върна парите?
Не. Оскубах баща ти за онази кукла.
Но трябва да ми направиш услуга.
Каква? - Прекарай весела Коледа.
Събуди се. Време ли е вече?
Време ли е вече, Джейк?
Да отиваме!
Еха!
След десет години опит във визуалното разопаковане,
можех да кажа веднага, че под елхата нямаше "Нинтендо".
Пълни дами тихо затоплят гласните си струни.
Лизи, не отваряй подаръците, преди да ги раздадем.
Знаеш правилата.
Лего?
Нека просто да приключим с това.
Добре.
Нека си имаме Коледа.
И...
Три, две, едно... - Весела Коледа!
Коледната сутрин, 1988 г.
Отваряме подаръците!
Изглеждат добре. - Весела Коледа.
Весела Коледа.
Добре, почакай. - Зеле.
Как си, Джейк?
Горе главата!
Весела Коледа.
Благодаря, скъпа.
Хайде, приятелче. Горе палците.
Страхотно, много добре.
Гети.
Какво? Имам си шлайфмашина.
Подпирачи за книги?
За енциклопедиите ти.
Страхотно.
Имат и бейзболни топки.
Виждам.
Кукла "Кабидж Пач Кидс"!
Еха! Лунички!
Съжалявам, че не е червенокоса.
Много ти благодаря. Обичам те.
И аз те обичам.
Още една прекрасна Коледа.
Всеки празник, който прекарвам с вас,
е истинска благословия.
Какво?
Казах: "Всеки празник, който прекарвам с вас..."
Джон!
Джон.
Трябва ли да го правиш точно сега?
Да, но... Ти ми го подари.
Добре.
Няма значение, милички. Моментът току-що отмина.
И тогава го видях.
Имаше точния размер и форма на кутията, която държах в ръцете си
преди по-малко от три дни.
"За Джейк. От чичо Дан."
Разбира се. Богаташът чичо Дан.
Подарък от чичо Дан.
Не си получила повече от пощенска картичка през последните три години.
Къде живее сега?
Япония.
Домът на "Нинтендо".
Земята, където мечтите се сбъдват.
Господи, не си играй с мен сега.
Пише твоето име, Джейк.
Какво каза, че изпраща?
Нямам представа.
Хайде.
Трябва да е това.
"Лайт-Брайт"?
"Лайт-Брайт".
Японски "Лайт-Брайт".
Еха! "Лайт-Брайт"!
Да. - Джейк, това е забавно.
Знаеш ли, за секунда помислих, че е "Нинтендо".
Докато бавничко се опитвах да овладея ситуацията,
започнах да се страхувам, че може да не се възстановя от това.
Трагедията бе толкова голяма, че никога нямаше да отида на бала,
нямаше да уча в колеж, нямаше да напусна къщата.
Щях да бъда 30-годишен оплешивяващ мъж, живеещ в мазето на родителите си,
правещ картинки на Зелда на своята "Лайт-Брайт".
Коледата за мен беше мъртва.
Ало? - Здравей, Тротър.
Здравей. - И ти ли не получи?
Не, получих Чичко Тревичко. - Подарили са ти Чичко Тревичко?
И Ходжис ги прецакаха.
Да. Чух за тях.
Купили са им ново колело, което... да споделят.
Да.
Фармър казва, че са му подарили. Но казва и че има джетраница. Така че...
Да, прав си.
Предполагам, че всички сме прецакани.
Трябва да затварям.
До скоро. - До скоро, човече.
Чакай малко. Значи не получи?
И никой от приятелите ти?
Що за история е това?
На чие "Нинтендо" играхме?
Ела с мен.
...подаръците за баба и дядо са в синята чанта.
Отиваме в Минесота за три дни, Кати.
Влизала си в колата ни. Виждал съм те в нея.
Знаеш колко е голяма.
Джон, започваш да ми държиш тон.
Мисля, че може би трябва да заминем утре сутринта.
Не. Няма да се навирам в трафика.
Джейк! - Какво?
В задния двор има още един тон акита.
Така че вземи лопата и ги почисти.
Защо? Искам да кажа, стига. Моля те?
Коледа е.
Добре.
Хайде. Събери ги и ги изхвърли, приятел.
Чака ни път. - Да.
Започни с тези зад бараката.
Татко! Светлините!
И там, високо над замръзналите кучешки акита,
които се бяха превърнали в проклятието на живота ми,
се намираше най-красивата постройка, която бяха виждали очите ми.
Крепост на дървета.
Грандиозна дървена крепост на дървета.
Беше спиращо дъха.
Еха!
Юпи!
Има врата-капак!
Баща ти не е спал, за да я довърши.
Внимавай с боята!
Май не е изсъхнала.
Татко! Страхотна е!
Ще донеса видеокамерата.
Не.
Не? - Не.
Остави го.
Значи, тате,
"Нинтендо"-то е било тук, в крепостта, нали?
Било е скрито някъде тук?
Не.
Тогава как го получи?
Никога не го получих като подарък. Трябваше да работя за него.
Работих цяло лято на голф игрището "Преъри Пайнс".
Тогава дядо ти каза, че мога да си го купя.
Ще ти кажа нещо.
Тази крепост на дърво се оказа доста хубав подарък.
Това е любимото ми място при баба и дядо.
На мен също.
Вечерята е готова! Идвайте!
Бабо! Здравей, бабо!
Здравей, мамо! Не знаех, че сте се върнали.
Върнахме се.
Сега елате да ме прегърнете.
Помирисваш ли това?
Свеж въздух?
Свеж въздух.
Хокейните стикове свършиха хубава работа.
Благодаря за помощта.
Ето. Издълбай инициалите си.
Всеки добър майстор оставя името си.
Там е добре.
Справяш се.
Получи се. Да.
Не е зле.
През лятото може да добавим наблюдателна кула.
Абсолютно.
Спокойно си представих всички приключения в крепостта,
които със сигурност предстояха.
Нощни игри с Олсън и Ходжис,
абсурдни истории за призраци от Фармър
и среднощно взиране в небето с Тротър за съветски шпионски самолети.
И тогава едно куче било смазано от телевизор.
Мамо, татко е избягал от екскурзия.
Това беше най-лудата история, която съм чувала.
Благодаря. Луда, вълнуваща и удивителна.
Това е било първото нещо, което с дядо сте построили заедно, нали?
Да, Ани, но имах нещо предвид.
Знам какво, тате.
И да не получа телефон,
Коледата пак може да бъде страхотна.
Това... Да, до голяма степен.
Но ти пропусна най-добрата част.
Да. Нашите еднакви лилави ботуши на цветя.
Кейти Сорентино, никога не бих го пропуснал.
Добре. - Наистина ли?
Тези ботуши струваха 11,99 долара и реших, че изглеждат страхотно.
Не, татко.
Това е Коледата, когато ти и дядо сте открили вашето нещо.
Което също е чудо, защото този човек не можеше да намери нищо.
Благодаря, хлапе.
Може ли да вземем някои от инструментите му
и утре да поработим в крепостта?
Да.
Мисля, че щеше да му хареса.
Оказва се, че Джон Дойл бе повече от човек, който крещи много
и не може да завърши кухнята.
Той беше магьосник.
Той беше герой.
Той беше моят баща.
Хайде.
Трябва да хващаме пътя.
Не искам да попадам в задръстване.
Добре.
Всичко е наред.
Тате? - Да?
Весела Коледа.
Весела Коледа, Джейк.
ПО КНИГАТА НА КЕВИН ЯКУБОВСКИ
Превод на субтитрите: Светослав Стоянов
субтитри от YavkA.net @ 2021