Стивън Буун иска да те нарани.
Може да ми стори нещо по-лошо от това ли?!
Явно този Джейкъб си пише с татко във връзка с някаква книга -
"Мистериите на червеите".
Достатъчно, тази история не заслужава да си излагаш живота на опасност.
Прочетете сами. Писанията на Ребека.
Тя мисли, че ние сме прокълнати, а татко е луд.
Твое дете ли е? - Мое е.
Остави настрана всичко, което смяташ, че знаеш.
Джейкъб и неговият вид са немъртви.
Не ти вярвам. - А може ли да не повярваш на тези?
От липсата на синини около пробивите,
почти бих заключил, че това са някакви ухапвания...
но не човешки. - Аз познавам Джирусълъмс Лот,
беше миньорският град на прадядо ми.
Хората разказват истории за Джеймс Буун
и тези, които са живели там, най-вече за да плашат децата.
Мислех, че е изоставен. - Хайде!
Тя е горе. - Няма по-голяма мъка за един родител
от загубата на дете. - Лоа?
Лоа! - Той ще те приеме сега.
Нарани ги и се кълна, че никога няма да видиш тази книга.
О, китоловецо, каква милост проявихте вие към Левиатан?
Не!
имението Чапълуейт 1848
Твоят жезъл и Твоята тояга, те ме утешават.
Приготвяш пред мене трапеза в присъствието на неприятелите ми...
Марсела! - И в долината на мрачната сянка ако ходя
няма да се уплаша от зло; защото Ти си с мене;
Марсела, къде си?!
Марсела!
Марсела...
прадядо ти е ядосан.
Кажи ни къде си скрила книгата и аз ще те защитя.
Не бягай от мен, дете, аз съм баща ти.
Ти си чудовище!
Прадядо!
Къде е книгата?
Спри!
Татко, стига толкова.
Стой настрана! - Кажи ми къде си я скрила
и всичко ще ти бъде простено.
Кажи ни или аз ще изтръгна истината от теб.
Марсела!
Не! Не...
Не.
Запази си сълзите за Джейкъб...
като го молиш за прошка.
ЧАПЪЛУЕЙТ Сезон първи, Епизод 06 - Оферта
Ейдриън Броуди
Емили Хампшър
Дженифър Енс, Сирена Гъламгос, Йан Хо и други
музика Марк Корвън
оператор Мирослав Башак
МАРСЕЛА дъщеря на Стивън и Елизабет
родена 7-ми февруари, 1836 починала 4-ти ноември 1849 (13 годишна)
адаптация Джейсън и Питър Филарди
по разказа "Джирусълъмс Лот" на Стивън Кинг
сценарий Скот Козар
режисьор Рейчъл Лейтерман
Онър!
Онър!!!
Не! О, Боже мой.
Не, не, не, не, не, не, не!
Татко, какво стана?!
Татко? Татко!
Татко? Отвори вратата!
Татко, какво й има на Лоа?!
Не можеш просто така да я заключиш,
тя ти е жена. Да не си си загубил акъла?!
Може би, но знам с кого се бих.
Дори Филип Буун да е жив... - Не съм съвсем убеден, че беше.
Вие със сигурност не вярвате в това?!
Логично, не, но Мери има неестествени наранявания, скрити под косата й.
Открих същите белези при Уилям Олбрайт и Франсис Блеър.
Казахте, че са ухапвания. - Казах, че могат да бъдат.
Фейт Прингъл говореше за ухапвания.
Тя има белези по тялото.
Каза ли от какво?
Хора... от Джирусълъмс Лот.
Каза, че те... са й пиели кръвта. - Колко души?
Не знам, не й повярвах, помислих, че е дезориентирана.
Мартин, ще наглеждаш ли Мери за час?
Никой не бива да я приближава. Трябва да поговоря с Елизабет Клорис.
Джордж... защо аз?!
Ако Филип Буун е жив и се върне,
аз не съм голям боец.
Не борбата го прогони снощи...
това го направи.
Татко ще дойде
и ще ни разкаже какво се е случило.
Всичко е наред, Тейн, не плачи.
Всичко е наред, Тейн.
Татко, тя наистина ли е...
Да.
Тейн, ела.
Ще я измием
и ще изберем любимата й рокля.
Чарлз.
Тя си отиде.
Какво стана?!
Отидохме в пансиона, както го планирахме.
Сложих ги в леглото, всички заедно.
Но когато отидох да ги проверя, Лоа я нямаше.
Подозирах, че ще дойде тук и веднага поехме насам.
Кога бе това?
Малко след полунощ.
Когато пристигнахме, вратата беше широко отворена.
Претърсихме всяка стая,
всеки скрит проход в тази ужасна къща.
Ти ми повери безопасността на децата си,
а аз се провалих.
Никога няма да си го простя.
Видях Лоа със Стивън.
Знаех, че е в опасност.
Ти отиде до Джирусълъмс Лот заради семейството си,
трябваше да отидеш.
Срещнах се с него...
Джейкъб.
Той нарича себе си "вампир".
Стивън и Филип също са.
Какво означава това? - Немъртав.
Нараняванията на дъщеря ми са от ухапвания.
Изпили са й кръвта.
Не...
Това точно правят те.
Ще използват децата ми, за да стигнат до мен.
Кажи ми всичко.
Веднага!
Мога да ви кажа само това, което аз знам.
Филип и Стивън започнаха да прекарват повечко време в Джирусълъмс Лот.
Рядко ги виждах.
И никога през деня.
Един следобед...
къщата беше толкова тиха,
и аз предположих, че пак са заминали.
Влязох в стаята на Филип
и ги намерих...
мъртви.
Бях изумена, не можех...
да разбера какво се е случило.
Марсела каза, че те спят.
Предположих, че е разстроена, объркана.
Доведох детето вкъщи със себе си
и я сложих в леглото.
И тъкмо тръгвах да се видя с вас, когато...
Филип Буун дойде на вратата ми,
напълно жив.
Каза, че трябва да се върна на работа...
и никога да не говоря за това, което съм видяла.
или...
щял да "изпие" живота от мен и Марсела.
Тогава разбрах, че са се превърнали в нещо...
наистина нечестиво.
Трябва да държите Филип Буун далеч от Мери.
Опитах всичко,
но не мога да го спра.
Ако Филип се храни от нея, той ще го прави, докато Мери умре.
Ако обаче тя се е хранила от него... ще се присъедини към тях.
Как ще се присъедини към тях?! - Ще живее вечно...
като същество на нощта -
те ловуват хора и пируват с кръвта им.
Значи, ако тя се е хранила...
- Вече не е твоята съпруга.
Чух достатъчно!
Ти си знаела за всичко това... и остави Чарлз Буун
и тези три деца да се настанят в тази къща?!
И затова сега съм прокълната.
Отче?!
Къде е Джордж?
Отиде в града по спешност, но скоро ще се върне.
Жадна съм. Може ли малко вода?
Разбира се.
Ще ми я донесете ли дотук?
Нямам ключ.
Пипнах болестта...
и затова той ме заключи тук.
Джордж се страхува от мен. - Сигурен съм, че той просто се опитва
да направи най-доброто за теб.
Аз умирам.
Както всички останали. - Няма как да знаеш.
Трябва да останеш силна във вярата си, Мери.
Искаш ли да се помолиш?
Да.
Цялата сила и слава е Твоя, Господи Боже наш,
защото Ти ни призова да ти служим в любов.
Благослови Мери, за да може тя да понесе тази болест
заедно с покорно страдащия Твой Син.
Възстанови я в здраве и произнеси й възхвала.
Амин.
Бях добра служителка на Бог, нали?
Нямам по-добра.
А ще ме приеме ли в Своето царство, когато умра?
Ако дойде смъртта, сигурен съм, че Той самият ще бъде твой пастир.
Той ми говори.
Кой ти говори?
Бог.
И какво казва?! - Предлага ми Своята кръв,
така че да живея вечно...
в мрак.
Толкова съжалявам.
Обичам те.
Има едни, които живеят...
и други, които се хранят с тези живи.
Вторите са страхливци.
Те се чувстват удобно и в безопасност,
живеещи в сенките, спотайвайки се.
Аз колко по-различна съм от тези вампири?!
Искам да ви кажа колко съжалявам, че написах тази история.
Защо ни излъга?
Работата ми е
да пиша за едно много престижно списание,
нещо, което съм желала през целия си живот.
Но загубих доверие в себе си,
вече не мислех, че имам талант
да сътворя история, заслужаваща да бъде публикувана.
Затова взех вашата.
А това бе погрешно.
Ти ни нарани. - Знам.
Направих ужасна грешка.
Но искам да знаете...
че ви обичам много и двамата
и се надявам някой ден да ми простите.
Извинявай, че закъснях. - Започнах да се притеснявам.
Взе ли билетите?
Мартин.
Какво има?
Само един!
Ти и Хенри ще трябва да си тръгнете без мен.
Не, не го прави.
Би изоставил мен и сина си?!
Заради какво? Заради Алис?!
Не, не е това.
Нещо зло се е вкоренило в Прийчъс Корнърс,
ти вече знаеш.
Опита се да ми кажеш, знам, а аз не те послушах.
Те са моето паство, Фейт,
не мога да ги изоставя в момент на нужда.
Нищо не можеш да направиш за тях,
те всички ще умрат.
Защо?
Филип Буун ли?! - Филип Буун е нищо.
Казах ти, истинското зло е в Джирусълъмс Лот -
Джейкъб.
Когато дойде тук, той ще донесе и Червея.
Казаха ми, че Филип Буун се страхува от кръста.
Този Джейкъб и той ли се страхува? - Джейкъб не се страхува от нищо.
Може ли?
Обичам те, Фейт.
Обичам и нашия Хенри.
Но това не е достатъчно?!
Когато всичко свърши...
дал Господ, искам да дойда при вас на запад.
Де да можех да те убедя, че умирайки...
не е начина да се покаеш за нашата любов.
Отче наш, Който си на небесата, да се свети Твоето име,
да дойде Твоето царство, да бъде Твоята воля...
Ребека.
Татко иска да те види.
Влез.
Децата ми разказаха за твоята книга.
Вярно ли е?
Взе тази работа като гувернантка, за да можеш да пишеш за нас ли?
Да.
Славолюбието ми надделя.
Отворих дома си за теб,
доверих ти се най-откровено.
А аз предадох това доверие.
Съжалявам.
Почти се стъмни, не е безопасно за пътуване.
А и вярвам, че Стивън и Филип са наблизо.
Ако ще идват за мен, ще бъде тази вечер.
Утре
ще си събереш нещата и ще си тръгнеш.
Добре, разбирам. - Кажи ми...
тази трагедия разигра ли се така, че да те удовлетвори?
Добър ден. - Отче.
Пастор Бъроуз.
Алис?!
Ало?
Алис? - Не говори с нея,
изгуби тази привилегия.
Дадох ти моето паство... и ръката на дъщеря си,
а ти по този начин ли ни се отплащаш?!
Донасяйки срам в дома ни.
Прощавай, Самуел, но няма да говоря с теб за личния ни живот,
той е между съпруг, съпруга и Бог.
Бог се е отрекъл от теб
и от този град...
в момента, в който си започнал да блудстваш с тази уличница.
Мамил си пред Бога
и той наказа всички ни за това.
Бог не постъпва така.
Безочливост.
Да познава Божата промисъл.
Трябва да те замъкна на улицата
и да те набия като куче.
Но Алис ме помоли да не го правя.
Вземай си вещите и изчезвай.
Алис?
Съжалявам, че не бях достатъчно силен
да изцерим тази ужасна рана, която споделяхме.
Пастор Бъроуз.
Добър ден, Ан.
Фейт си тръгна преди час с бебето,
бързаше и затова нае кола
да я закара до влака в Къмбърланд.
Не съм тук заради Фейт, дойдох за стая.
Джордж.
Какво има?!
Съжалявам, че не се чувствам добре.
И аз съжалявам.
Скоро всичко ще свърши, повече няма да те боли.
Мен не ме е страх.
Винаги, когато Бог е готов.
Обичам те.
Защо не затвориш очи за малко?
Бог да ми прости.
Няма да ти позволя да станеш като тях.
Боже смили се. - Не, не!
Спри, спри!
Не, спри!
Не!
Сега вече си в безопасност.
Не забавяй.
Моля те, заобиколи го!
Какво правиш?! Не спирай!
Може да се нуждае от помощ.
Недей.
Всичко наред ли е?
Бог да ни е на помощ. - Трябва ли ти помощ?
Бягай!
Не!
О, не! Моля ви!
Не, не го докосвай!
Прави каквото искаш с мен, но те моля...
остави бебето ми да живее.
Дай да го видя.
Дай ми го.
Фейт!
Искаш това нещо да живее?!
Знаеш как малкият Джейкъб се грижи за децата си.
Моля те.
Никой да не напуска стаята до сутринта.
Откъде си сигурен, че Филип и Стивън ще дойдат тази вечер?!
Оставиха Лоа, така че да я намеря.
Това бе съобщение.
Искат да ми кажат нещо.
И на много въпроси да ми отговорят.
Джордж.
Татко...
защо твоят братовчед и чичо ти искат да ни наранят?
Защото са болни.
Но аз няма да им позволя да ви навредят.
Те трябва да бъдат наказани за това, което сториха с Лоа.
Ще бъдат.
Тук са!
Кой е там?
Стивън?!
Татко?
Студено ми е.
Какво се случва?
Пусни ме да вляза,
моля те! - О, Боже!
Страх ме е.
Онър?
Тейн?
Отворете вратата. - Не я пускай вътре!
Ела, татко.
Ребека.
Стойте тук и заключете вратата.
Лоа?
Тук горе.
Какво ти се е случило?
Виж, татко -
без стяга съм,
вече не ми е необходима.
Свободна съм.
Слез тук. - Не,
ти вече не можеш да ми казваш какво да правя,
сега имам ново семейство
и съм една от тях.
Здравей, братовчеде.
Оръжията са безполезни, вече трябва да си го разбрал.
Какво си й направил?
Дадох й това, което ти не можеше -
живот без срам. Ти сам си го причини.
Договори ли се с Джейкъб?
С никого не съм сключвал сделка. - Лъжец.
Ние те наблюдавахме, Чарлз,
знаем, че чуваш книгата.
Последвай призива й. Когато я намериш,
бързо ще разбереш, че книгата е... взискателна.
Ние ще ти го спестим, донеси ни я.
Какво?!
Защо изобщо да ви донасям каквото и да е?!
Защото, ако занесеш книгата на Джейкъб, той ще те убие,
няма да има повече нужда от теб.
Ти принадлежиш към нас,
ние сме ти семейство.
Вие не сте ми никакво семейство! Ти ме примами тук с измама!
Уби детето ми! - Намери книгата и ние ще оставим
и децата ти живи. - Дъщеря ми не е жива!
Точно обратното, братовчеде; тя ще живее вечно,
а ти ще умреш.
Донеси ни книгата и се присъедини към нея,
пий от нас и живей, без повече проклятия.
Буун най-накрая ще намерим мир
и просперитет в наставащия мрак.
Ще те чакаме, братовчеде.
Стивън, Стивън!
Лоа!
синхронизация и превод kostadinoff