NETFLIX
Слушай, Гибсън. Я ела насам.
Все още ли влачиш това със себе си?
Поне Дзора Магдарос няма да ме изненада.
Сериозно ли се надяваш да убиеш ходещ вулкан с това?
Казват, че с опашката си помита цели градове.
Ако това е дори наполовина вярно
се радвай, че досега не си срещнал това същество.
Ние - Пети флот, сме най — добрите! - Не е грях да пиеш за това!
По-добре е Дзора Магдарос да е по-тих и от водата,
че нито едно чудовище не може да се справи с нас Ловците.
Не ми казвай.
Видях Древен дракон.
И идея си нямате с какво си имаме работа.
Хайде де!
По дяволите!
Провървя ти! Дано се задавиш!
NETFLIX представя
ЛОВЦИ НА ЧУДОВИЩА Легенди за Гилдията
Добро утро, мисис Белфлауер. - Добро утро, Ейдън.
Подранил си. - Както казват:
«Рано пиле - рано пее».
За първи път чувам това. Ох, с тези ваши чудовища.
Това ли е уловът ти, Ейдън.
Давам деликатесна рибка за кожата на прасенцето.
Мечтай си.
Гледай къде се вреш, Лок. - Добра реакция, Ейдън.
Предполагам, че тренираш? - Разбира се.
Благодаря отново, че ни избави от тези Бнахабра.
Да се надяваме, че ще ни предпазваш винаги.
Винаги се радвам да помогна.
Виждал ли си фермера Берл?
Аби те чака цяла сутрин.
Някой е проникнал в кошарата на Берл.
Хайде. Да тръгваме. Това е истинско приключение!
Ами ако е Раталос? Знаеш ли, че Раталос има отровни нокти?
Така ли? - Една драскотина и край.
Съмнявам се Раталос да влезе в кошерите заради куклите Гаргва.
Все пак ще донеса противоотрова.
Да.
Мисис Дженован, вижте.
Това не е ли моят чугунен тиган?
Миналата седмица завърших новата ограда, а сега я виж.
Следи... Явно е Велоципрей.
Ще се справиш ли с него? - Г-н Бърл,
обърнахте се към човека "Десен-ноплос" за тази работа.
Тъй като Реноплоса на носа е…
...с рог? Няма значение.
Това е прясно.
Това не е Велоципрей.
Хайде давай!
Да!
Това... Това беше на косъм.
Имаш късмет, че Велоцидромът беше сам.
Обикновено ловуват на стада Велоципреи.
Не може да бъде. Вървях по стъпките на Велоципрея.
И изведнъж се натъкнах на по-големият му брат.
Ловец ли си? Ти си ловец!
Истински ловец от Гилдията!
За последен път видях такъв в Тимбен, когато бях на 9 години.
Това е страхотно! И аз съм ловец.
Е, все още не съм ловил такива, които ме преследват, но...
Между другото, аз съм Ейдън. - Казвам се Джулиъс.
Нямаш право да ловуваш без лиценз на Гилдията.
Това е бракониерство. - Аз…
… един от тия велоципреи… Какво правиш?
Не бива да се отнасяме лекомислено към живота на чудовищата.
Това нарушава екологичното равновесие.
Ловецът има задължение, жертвата му да не отиде на вятъра.
Е, далеч ли е селото ви?
Не съм се забъркал в проблем, нали?
Все пак, ти го уби, нали? Така че...
Виждаш ли, когато наскоро в избите ни нахлуха Алтароти,
Митул трябваше да върви пеша чак до Дундорма.
Отне му цели две седмици! И тогава се оказа,
че за нашето село в Гилдията, въобще не са и чували.
Да бием толкова път за помощ всеки път,
когато Келби попадне в капана на Гуджел Онион...
И ти реши да вземеш нещата в свои ръце?
Всъщност съм доста добър в тези неща.
Това ли са следите от велоципрея, по които бе тръгнал?
А-ха. Същите са. Някой трябва да се справи с него.
Фалшиви са. - Какво?
Съдейки по това, което виждам Мелинкс те води за носа.
О, когато го намеря, ще...
Ейдън, по-късно. Първо отиваме в селото.
Но... пак ще се срещнем с теб.
Кой взема решения за селото?
Старейшина Дазел. Тя е виверианка.
Живяла е тук още преди появата на селото.
Пред дома й растат храсти от хъскъри.
Ще ти покажа къде е. - Ще намеря пътя и сам.
Вземи това.
Свети Моли!
Наглеждай го, Аби.
Ще се върна скоро.
Престани да кудкудякаш. Не ми е до вас сега.
И малко "фелвин" за аромат.
Не мърдай. Ще си платиш за всичко.
Непременно, уважаеми. И колко ви дължа?
Ти… я чакай... Можеш да говориш?
Мислех, че дивите Мелинкс говорят само на Мелинкс...
По-мяулинкс, да. Но аз не съм толкова див,
като някои. Аз съм търговец.
Нокс ми е името. - Наистина ли?
Тогава какво правиш у фермер Бърл?
Какво по дяволите...
Ах ти…
Сложи го вече някъде. Само не троши...
О! Хайде! Това бе ценна стока.
Доста рядко гърне, между другото.
Да, само… Много мило.
Ти самият си "мяу-чудовище"! - Върни се тук!
Космат малък пакостник! Торба с козина!
ДЕН 1
Мога да те заинтригувам
с прекрасни образци от употребявани стоки!?
Добре, последно предложение: отстъпка 15... не, 20 процента..
И още веднъж, нямам нужда от твоето Зени..
"Твоето Зени…" Точи зъбите си по някой друг.
По-полека. - Ти си крадец, а аз ловец.
Ще те отведа при оня умник от Гилдията
и ще му докажа, че мога да защитя селото.
Сега вече схванах. Ти си защитник. Защитаваш.
Вярно е. - Тогава ме чуй добре:
Можеш да защитаваш и по-ефективно ако имаш собствен летателен апарат.
Слушай, познавам някой...
Е, господин Берл... Реших проблема ви.
И мисля, че ще се радвате да си ги върнете.
Моите Гаргва! - Браво, Ейдън..
Адски добра работа, синко.
А ето го и самият крадец. - Здрасти.
Да, Ейдън!
Все още ли мислиш, че не съм ловец?
Какво става тук?
Тъкмо обяснявах
че вашето село стои на пътя на Древен дракон.
Какво? Какво значи това?
Нищо добро.
Древните дракони са праисторически
и едни от най-могъщите чудовища.
Когато се разгневят, излъчват енергия с невероятна сила,
и унищожават екосистемите в местата, където живеят.
През по-голямата част от живота си, тези същества остават на едно място.
Въпреки това, по време на периодичната миграция,
наречен Древен преход, мигрират през континента
и прекосявайки Великия океан, оставят само разрушения след себе си.
Въз основа на нашите доклади досега вярваме, че всички се насочват
към едно и също място над морето, но не знаем защо.
В записаната история, тези миграции са изключително редки.
Не по-често от веднъж на век.
А сега това се случва всяко десетилетие.
Преди 10 години
Гилдията от пристанището на Танзия, събра флот ловци.
Беше им наредено да открият причината за честите миграции.
Ловци като мен бяха изпратени
от Гилдията да проверят дали не се подготвя друга миграция.
Дойдох да ви предупредя, че мигриращ Древен дракон
ще мине точно през вашето село.
Свети Моли! - Трябва да напуснете селото.
Веднага. - Чакай малко.
Очакваш да си вземем торбите и просто да си тръгнем?
Откъде да знаем, че е вярно? Не те познаваме.
Съгласна съм. Ами домовете ни?
Помисли ли за това? - Домовете могат да се възстановят.
Става въпрос за живота ни. Трябва да го послушаме.
Не всеки може да вземе със себе си всичко нужно, Навид.
Не му вярвам. - Не, и аз също.
И защо да го слушаме? - Казвам истината.
Долината е като фуния за чудовищата бягащи от Древния дракон.
Скоро всичко… - «Скоро всичко»?
Той само предполага! - Вярвам му.
Той ми спаси живота. - Ейдън, той не е от нашето село.
Ами ако се кача горе и видя това лично сам?
Ако ти кажеш, че заплахата е реална, на теб ще повярвам.
Да. И аз също. - И ще напуснете ли селото?
Ако знаем със сигурност. - Заведи ме там.
Древният дракон ще премине през долината в рамките на една седмица.
Ще му го покажа, за да не се колебаете в предстояща опасност,
но трябва да действаме незабавно.
Когато се върне, трябва да сте готови за тръгване.
Ще започнем от зори.
Не ми харесва всичко това.
А ти какво правиш?
И с теб все пак трябва да решим нещо.
Може да имам полза от него.
Ловувал ли си Зиногре? - Да.
А Диаблос? - Да.
Ейдън, не! - Но то ме нападна.
Тези същества са безобидни. Спасяват се от Древния дракон.
Ето това не разбирам:
как Гилдията решава кой може да ловува и кога?
Мъртвото чудовище си е мъртво чудовище, нали?
Някога всички са мислили така.
В някогашните времена са били убивани безсмислено,
поради това обаче бил нарушен естественият баланс на живота.
И на природата са й били нанесени непоправими щети.
Именно по тази причина била основана Гилдията на ловците.
Екологичният баланс е по-крехък отколкото изглежда.
Две Остриета.
Сражават се различно, но винаги са заедно.
Винаги в офанзива. Безмилостно помитат
всеки враг, превъзхождащ ги по брой.
Движенията им са резки, прецизни и неумолими,
като течението на планинска река.
Може ли? - Опитай първо с тези.
Концентрирай се, пази равновесие. Стой твърдо на краката си.
Не се притеснявай..Все още можеш да станеш славен ловец.
Момчета, почакайте.
Май не разпределихте съвсем честно багажа? Тук...
Хубави доспехи.
Забеляза ли, а? Първокласен чугун. Изпитван от Велоцидром.
Отлично оръжие. Тежичко.
И за готвене става.
Трябва ти нещо по-прилично.
Вземи това.
Благодаря.
Това е от Гилдията.
Ела насам. Хайде. Прегръдка.
Не, Ейдън.
Всичко е наред. Не... не ме докосвай.
ГРИЖИ СЕ ЗА ПРИРОДАТА ЖИВЕЙ В СЪОБЩНОСТ
БЛАГОДЕНСТВАЙ ОТ ПРИРОДАТА ТВОРИ ОТ ПРИРОДАТА
В случай, че се чудиш...
... няма къде да избягаш, че да не мога да те проследя, Нокс.
Как ти хрумна?! О, не, не..
И не рови в торбата ми. - Кой аз ли?
Не съм си и помислял дори. И въобще къде е тя...
Какво? Не виждам никого.
Тихо.
Бягай!
Нокс!
Ейдън, не!
Ставай!
На дървото!
Това беше най-ужасното нещо, което някога съм виждал.
Не може да стане по-лошо от това.
Ейдън, ела тук.
Каква е тази миризма?
Сгреших. Може да бъде и много по-зле.
Свети Моли! Какво е това?
С това ще се сблъскате. Древният дракон.
Въплъщение на необуздана стихия,
която отива направо към вашето село.
Ейдън, имате максимум три дни.
преди селото да бъде унищожено.
Това ли е Древен дракон?
Следя го от цял месец. Хората трябва да напуснат селото.
Никога няма да успеем. Единственият изход е през Вечната гора.
Ще се натъкнем на него. - Тръгнете на запад.
Западният хребет не може да се пресече.
Ще отнеме две седмици. Няма да успеем навреме.
Ами Гилдията? - Далече са. Сам го каза.
Ейдън, видя опасността.
Убеди хората да тръгнат на запад. Може би все някой ще се спаси.
Ако останете в селото, всички до един ще загинете.
Чакай малко. А ти къде отиваш?
Отивам към крайбрежието. Ще предупредя и другите села,
а не само вашето.
Значи, така? Просто ще си тръгнеш?
Ами ако се борим с него?
Да променим някак курса му, за да не унищожи селата.
Ние сме Ловци. Трябва да направим нещо!
Древният дракон не е просто поредното чудовище.
И ти не си Ловец..
Може би не. Може да се залъгвам,
но със сигурност знам, какво означава да си Ловец.
Няма да изоставя старейшина Дазел, Берл...
...мисис Дженован, Митула или Аби.
Ще се боря с тояга, ако трябва!
Показах му всичко, но само засилих ината му да остане.
«Грижи се за природата и ще получиш благоденствие.
На основа на благоденствието създавай процъфтяващо съобщество.
Стреми се в съобществото към хармония
и учи всички, винаги да се грижат за природата».
Цикълът на баланса? - Не се ли закле да защитаваш това?
Драконът унищожава природата и ще унищожи съобщността.
Ако си тръгнеш, не само ни изоставяш,
но и се отричаш от клетвата си на Ловец.
Откъде научи това?
Този дневник принадлежи на Ловец.
Всеки в обсега ще ни намери.
Ако ще правим нещо, имаме нужда от помощ.
Да! Те това е "Алатреон"!
Последният запис тук е само от преди два дни.
От къде го взе? - Открих го из плячката на Нокс.
От кого си откраднал това?
Каква мрачна дума! Веднага и "открадна".
Бедата е там, че паметта ми е малко мъглива, така че...
Намери собственика и ще си свободен.
Добре, насам.
Това "мъркане" е близо до мястото, където открих Ловеца.
Направила си е легло за нощувка тук.
Чувствате ли миризмата?
Насам, само че внимателно.
Тя ловува изключително опасно създание.
Друже, ако се сблъскаме с проблеми, план, А е да избягаме.
Планове C, D и E са скрити! Преговаряйте или бягайте..
Да кажем «не» и на план «Бумеранг».
Махни се от пътя!
Ей, грозник! Ето ме тук.
Да видим какво можеш.
А ти си бил по-пъргав от последния.
Това е височко.
Пейсли!
Не се безпокой! Тук сме, за да..
Аматьори.
Само не и към мен.
Не! О не!
Не мога да повярвам, че правя това.
Помощ!
Държа те, друже. Всичко ще бъде наред.
Сериозно ли?
Добре, грамадо. Да видим как се биеш.
Ха! Гаден си, нали?
Джулиъс!
Сега сме в пълна безопасност.
Джулиус! Внимавай!
Не!
Хей! Аз все още съм тук!
Пускаме в действие план «Бумеранг».
Не! Давай без бумеранга!
Разбира се, че ще ми дадат оръжие, което се връща обратно в лицето ми.
Дай ни една голяма целувка.
Не! Къш! Махай се!
Връщам се в играта. Ще го заобиколя!
Имам малък проблем тук!
Джулиъс! Заседнах в нещо лепкаво.
По-бързо. Идва..
Ще ме изяде... Побързай!
Пази се!
Това… Беше страхотно! Направо яко! Видя ли?
Момчета, не мога да го държа цял ден.
Брой, бях на дървото, скочих нанесох няколко удара, а после...
Ами благодаря, момчета. Само още няколко минути и щях да узная
силата му на захапка и пределна дължина на скока.
И заради тези ваши мечове загубих ценни данни.
Ти сама го уби. - Партньорът ти бе в беда.
Имаш късмет, че е непълнолетен.
Очаквах от Ловец Ас да разпознае кога някой няма нужда от помощ.
Ловец Ас? - А-ха. За него говоря.
Ти, не чак толкова. Хубава работа, умници.
Разбира се, никой друг няма да отдели време…
...за да събира данни за чудовищата.
Нека Мей се забърка, а ние ще оплескаме нещата,
когато работата е почти свършена.
Мисля, че съм единствената тук, която следва протокола.
Не? Тогава какво правите тук?
Предполагам, че си Мей? - Дневникът ми, бележките ми! Боже!
Мислех, че съм го загубил. - Ние го намерихме.
Е, по-точно намерихме Нокс, а той...
Хей, трябва ли да се тревожим сега за това?
Тук съм горе!
Отне ми време да ви открия след сигналната ракета.
Пропуснах цялото забавление.
Надя. - Джулиъс.
Двама Ловци Асове?
Днес ми е щастлив ден. - Двамата познавате ли се?
Назначиха ми региона южно от тук. Забелязах дима на хоризонта.
Насочва се точно към тази долина.
Това е Лунастра. Доста голяма е.
Видя ли я? - Лунастра?
Казваш, че това е Лунастра? От Древните дракони?
Разгледа ли я? Какъв е размахът на крилата й?
А гривата лазурна ли е или ултрамарин?
И така, за какво бе сигналът? Изглежда всичко е под контрол.
Чакай малко. Не...
Ти сериозно ли си решил да се биеш с нея?
Имаме нужда от твоята помощ. - Да не си откачил?
Никой още не е провеждал задълбочен анализ на Лунастра.
Знаеш за какво говоря.
Ако стане бъркотия, както тогава с Лудрот,
ще е по-добре, ако аз те прикривам.
Гаргва-ндиозно! - Любител на каламбури.
Притеснявам се за тоя, да не се е задушил.
Къде е тая твар? Убихте ли я?
Благодаря. Спасихте ми живота.
Това чудовище унищожи целият ми керван.
Ако наистина искаш да се изправиш срещу Древен дракон,
няма да ти се размине само с ремонт на доспехите.
Ще ни трябват оръжия. Големи оръжия.
Аз, всъщност търгувах с една ковачница недалеч от тук.
Името му е Рави. Мога да ви покажа къде е,
но трябва да ви предупредя... Не е много гостоприемен.
Какво? О, сигурен съм, че този човек има много клиенти всеки ден.
Простете. - Каквото и да търсите...
...търсете го другаде.
Моля ви. Насам идва Древен дракон.
Опитваме се да го спрем.
Имаме нужда от… помощ със снаряжението.
Така поне ще имаме шанс. - Не кова оръжия.
Вие също ще умрете! - Древният дракон,
с който искате да се сражавате,
е далеч извън границите на човешко разбиране.
Той съществува от векове
и ще продължи да съществува дълго след като нас ни няма.
В сравнение с това, животът ни е нищожен и безсмислен.
Може би животът ви е лишен от смисъл, но моят не е.
Ейден, да вървим.
Ти, Ловецът.
Да не би да си забравил колко опасен е Древният дракон?
Тръгнал си към собствената си смърт, и си повлякъл и момче със себе си.
Той не го прави за себе си, а и ние също.
Или си забравил, какво е да си Ловец?
Ти си един от нас, нали? - Бях…
...но беше много отдавна.
Какво означава това? - Плановете се промениха.
Никъде няма да ходим.
Ще останем и ще защитаваме домовете си.
И доведох малко помощ. - Чакай, какво?
Недалеч от селото има тесен проход.
Ако го насочим натам, можем да му устроим капан.
Това е единствен по рода си Нерскила ужилвач.
Универсална вещ. Става за шиене, за ходене...
... като сънотворно.
А това? - Огледах, доколкото можах.
Има следи навсякъде. Заради миграцията на Лунастра
в радиус от 160 километра, цари пълен хаос.
Може да е в наша полза. Някои неща, от които се нуждаем
можем да си ги набавим само от чудовища.
Да бе, да.!
Задава се!
Момчета, къде сте? - Нокс!
Как се оказа там?
Надя, давай.
Насам! По-бързо!
Не, Нокс! Хванах те, друже.
Добър изстрел. Мей, наш ред е.
Джулиъс! Пази се! Жълта гъба!
Добре!
Назад!
Жълтите гъби причиняват парализа.
Приготви капана. - Добре!
Давай! - Да!
Отлично! - Точно както го намисли.
Браво на всички. Това е екипната работа.
Справи се чудесно с този капан, Ейдън.
Благодаря. Дори нямах нужда от допълнителните котви.
Не си го закотвил? - О, хайде…
Джулиъс, нещо приближава.
Всички, отстъпваме. - Не! Ще се измъкне.
Ейдън, сега не е моментът.
Джулиъс, ще поправя това.
Нокс, вземи Жълтата гъба! - Какво?
Откачи ли?
Можем да го използваме, за да парализираме Конгалала.
Ейдън, остави го!
Упорито хлапе.
Олеле..! - Нокс, Добре ли си?
Не.
Гадна работа, Джулиъс!
О, не.
Пази се!
Гледай ти! Виждам голямо чудовище.
Джулиъс, не ставай!
Ще те измъкна.
Мърдай! - На туршиите им растат зъби?
Проклет Девилджо! - Девилджо?
Хей, това има Драконов елемент.
И можем да го използваме за Драгонатора.
Напред!
Включен е и драконов дъх!
Не! - Девилджо?
Това е Девилджо! - Да. Добре дошла в реалността.
Джулиъс. - Бягай!
О не!
Да упоим Джо с гъбата.. - Дадено.
Махайте се оттук!
Ние сме отбор!
Пейсли, давай!
Хванах го.
Внимавай!
На ти!
Пази се!
Да! - Всички добре ли са?
Видяхте ли? Видяхте ли какво направихме?
Зашеметяващо! Направих и блока, който ми показа.
Заради твоето безразсъдство замалко всички да загинем.
Ако ме беше послушал щяхме да сме в безопасност от Девилджо.
Когато кажа да се оттеглим... ОТСТЪПВАМЕ!
Без колебание! Сгреших за теб.
Зад всичките ти приказки за защита на селото ви,
е било само желанието да спечелиш похвала.
Джулиъс, не мислиш ли... - Не, Надя.
Виждам всичко и знам какво говоря.
Такъв отбор, не мога да ръководя. А и идеята бе глупава.
Кажете на всички да си събират нещата.
Дали леко сдъвкана стока ще навреди на пазарната й стойност?
Мислех, че се справям.
А виж какво стана.
Хей, ти не си виновен. - Не. Издъних се.
Отново. Както когато бях притиснат от Велоцидрома на скалата.
И когато съсипа изследванията ми на Нерскила.
И когато взриви капана на Конгалала.
А и щях да забравя, че заради теб замалко да ни
изпържи и схруска Девилджо. Не е голяма работа.
Започвам да мисля, че не ставам за Ловец.
И последва фалшивите следи, които бях оставил.
Да, не забравяме и това. - Съжалявам за онзи ден.
За това, че едва не те ударих с чука.
Радвам се, че пропуснах.
И аз, хлапе. Аз също...
Ейдън! - Това е Ейдън!
Всички добре ли са? - Благодаря, благодаря.
Героите, идват. Героите се върнаха.
Благодаря!
Гладни сме като вълци.
Спомняш ли си първия ни лов? - Джипцерос, нали?
Това ти беше за първи път да ловуваш с артилерист.
И през цялата битка се огледаше,
от страх да не се окажеш на линията на огъня.
И когато онова създание ни заслепи със своя кристал...
Цяла седмица не можех да си отворя очите.
Не бе най-доброто начало
за най-надарения ученик на Учителя Камбай.
Защо ме последва, Надя?
Ейдън направи грешка. Той е млад.
Бедата е там, че е импулсивен.
Разказват, че веднъж си тръгнал без оръжие за Раджанг
в период на чифтосването им. - Точно това ме притеснява.
Казва го този, който е рискувал живота на приятел...
...своя наставник. - Не беше по твоя вина.
И без това ни беше трудно с Ратиана.
Това че Кушала Даора се появи точно по средата
беше шанс един на милион. - Не, не беше така.
Направих грешки. Наставникът трябваше да ме спасява.
Сражавахме се срещу Древен дракон.
Исках да впечатля Учителя си.
Не беше лесно да се тренира с теб.
Ти беше любимецът на Учителя Камбай.
Той видя нещо значимо в теб.
И аз също. С Девилджо.
Нямаше да се справим без теб.
Не съм онзи, който бях преди.
Не е така.
Затова те последвах.
Вземи оръжията ми.
Само те моля, остани и поведи другите.
Защити Тимбен. Постъпих като глупак.
Хората разчитаха на мен, а аз ги подведох.
Бих бил тежест във вашия екип.
Ще защитим Тимбен. Заедно.
Ловци!
Трябва ли ви все още ковач?
Построих го по вашите чертежи.
Стомахът на Конгалала ще свърши работа за корпус на парата.
а за лъка. — кости от Девилджо.
Никога не съм ковал нещо подобно, така че няма гаранции.
Ако сте готови,
жителите от селото са ви приготвили нещо специално.
Каня ви на трапезната маса.
Какво?
За защитниците на Тимбен!
Добър лов! - Стига вече. Хайде да ядем.
Дневникът ти е голяма работа.
Мисля, че научих повече, отколкото от дълги дни тренировки.
Когато бях на възрастта на Аби,
родителите ми ме караха да си водя бележки.
Иглоплоди, Светулкови... Те бяха изследователи.
Описваха всичко - от и до. Мразех това
И когато получих лиценз от Гилдията
се отправих да изследвам и разгледам света.
Това се проточи цели две години.
И виж ме сега.
Предстои ми да видя Древен дракон, а сякаш съм готова да дам всичко,
само за да се върна към скицирането отново на бръмбари и горски плодове.
ЗаБ-бележителена личност си. Необичайна.
Как го правиш? Каламбури с имената на чудовища.
Бях на седем години, когато селото ми беше разрушено.
Пълчища чудовища.
Загубих родителите си.
Прекарах дълго време след това в страх.
В крайна сметка... ...просто ми омръзна.
Реших, че ако изучавам чудовищата и се шегувам с имената им,
няма да е толкова страшно.
Бих казала, че е велоци-разително.
Когато бях във Вал Хабар преди няколко години,
имаше слухове за Ловец бракониер.
Той отхвърлил принципите на Гилдията: ловувал за забавление
започна да събира трофеи и да продава оръжия, угаждайки на порока си.
Ти дойде при мен. Ако искаш да ми кажеш нещо, кажи го.
Ловец лесно може да загуби пътя си в битка.
Особено ако е сам. Когато тръгнем...
Нямам нужда от проповед на Ловец, готов да рискува живота ни
за да се избави от минали грешки.
Грешките от миналото обикновено ни дърпат към дъното.
Е, може би утре ще имаме шанс
да прогоним всички тези дърти чудовища.
Пази се!
Стига де. Не съм приключил с яденето.
Всичко е готово. - Да поступаме хастара на Лун-а-стра.
Наистина ли? - Всъщност това ми хареса.
Сега не му е времето.
Оръжие за бой! - О, тя е огромна.
Запушете си ушите!
Аут съм. - Надя.
Опитай да я разсееш. - Схванах.
Насам, момиче! Към мен!
Няма да се подлъже.
Връща се при нас!
Нокс, давай.
По-бързо.
О, това бяха много камъни. Как така не се получи?
Няма да напусне долината по своя воля.
А сега и полетя? - Ще изгори селото от въздуха.
Свалете я долу! - Заемам се!
О, не, не...
Не!
Моят чисто нов щит!
Виж го само. Отне ми шест часа...
Забрави! Още си е ужасно.
Много по-силна е, отколкото си мислех.
Давай!
Трябва да я подкараме към правилното място.
Ейдън, време е.
Само не се прецаквай...
Време е за план «Драконатор».
Тя ни преодоля!
Джигът е готов! - Стреляй!
Не се получи! - Огънят го повреди.
Използвайте капаните за примки. Задръжте я на положение.
Задействащият механизъм е повреден.
Ако премахнем теча в парокомпресора можем да стартираме драконатора ръчно.
Виж дали можеш да го поправиш. - Дръжте се.
Няма да я удържим дълго.
Почти успях.
Пак заповядай!
Изпускам я.
Схванах!
Ще помогна!
Рави, махай се от там. - Опитай от този край.
Заяло е... Дръж се!
Давай! - Рави, не!
Не!
Успяха! Те убиха Лунастра!
Вярвах в тях! - Да! Гасете пожарите.
Справихме се.
Всички добре ли са?
Рави загина.
О, не. - Това не е добре.
Имахме само за един изстрел. Какво ще правим сега?
Не остава нищо друго, освен да атакуваме.
Да покажем на какво сме способни!
Не бива да стига до селото.
Дръж. Сражавай се с това.
Чакай. Две остриета...
Сражават се поотделно, но винаги са заедно.
Какво... - Ейдън, какво правиш?
Имам план, Джулиъс, Довери ми се. Трябва ми време.
Ще го имаш. Какво ще правиш?
Ще възстановя баланса.
Ейдън просто избяга с всичките ни снаряжения?
Да. Каза да му спечелим време.
Няма проблем. А идеи как да го сторим?
Нокс! Изкарай всички от селото!
Олеле! Преминаваме към план «Паника».
Назад. Използвайте сградите за прикритие.
Джулиъс, селяните. - Иди при тях.
Аз съм аут.
Дано да стане, дано...
Дай й малко топлина.
Огънят се разпространява. - Още ведра!
Побързай. Да се махаме оттук. - Никъде не отивам.
Махайте се оттук. Веднага. - Натам.
О, не, Аби. Ти също.
Но... аз помагам!
Пейсли…
Ето ни.
Отведи я. - Не! Недей!
Мей! - Мей.
О, не.
Не!
Драконов прах. Ще запали цялото село.
Давай! Бягай! - По-бързо!
Не!
Моите гаргви!
Гадно…
Искра. Искра...
Да!
План «Бумеранг» спасява деня...
Какво каза, че искаше Ейдън?
Бягай!
Пази се!
Вашата саможертва никога няма да бъде забравена.
Успяхте да спасите нашето село
и да възстановите екологичното равновесие.
Благодаря ви.
Не се обвинявай!
Това беше техен избор.
Последваха те в смъртна битка.
Да приемеш саможертвата им за напразна означава да омаловажиш подвига им.
Не. Те не последваха мен.
Последваха нещо по-голямо.
Балансът, който всеки от нас се надява да намери.
Ето... дневникът на Мей. - Ти го пази.
Има рецепта за противоотрова от ноктите на Раталос.
Направих си собствен дневник.
Ще започна свой собствен път...
Като Мей.
Тимбън е в надеждни ръце докато стоиш на стража.
Стойте! Почакайте!
Къде ще идете сега? - В Дандорм.
Гилдията очаква доклад за станалото тук.
Искам да дойда с вас.
Зад всичко, което се случи в Тимбен, има нещо повече.
Ти ме научи на това в нощта, когато за първи път видяхме Лунастра.
Там има по-големи заплахи.
Ако ще се изправя срещу тях, трябва да стана Ловец Ас.
Това е добро «Хм»...
Познавам го отдавна. И ако превеждам правилно,
означава: «Какво пък, Ейдън, ти измина дълъг път.,
и бих се радвал да те взема за свой ученик».
Това е Зиногр-омно облекчение!
Хей, някои харесват каламбури. Нали, Надя?
Този беше лош.
Това беше доста фантастично.
Да. По-добра от битката ти със Замтриосите.
Не вярваш? Това е чистата истина. Всичко беше така. Преметнах го, ясно?
Това не беше една от онези истории?
Нали?
Прочети.
Последният запис на Мей е към нейните родители.
Наслаждавах се на всеки миг в моето пътешествие.
Тате, мамо, добре ме обучихте.
Мисля, че сега разбирам защо този свят се нуждае от Гилдията.
Хора като вас трябва да научат всички да живеят в хармония.
Днес се присъединих към екип от Ловци.
Отправяме се към наистина опасна мисия.
За мен може да е последна, но странно, не се страхувам.
Тези Ловци... с които съм са умни, грижовни, смели
и озаряват света ми.
Сърцето ми е изпълнено с надежда.
Превод: Lud Bulldozer
"HIDDEN POWER" ® =subsunacs=