ПОЛУНОЩНА МЕСА сез. 1, еп. 5 - "Евангелие"
Две поредни нощи. Трябва да поговорим с него.
Просто не ми харесва да не знам какво е..
Говори се, че прекарва много време с госпожица Грийн.
Ами, браво на него.
Той е голям човек. Ако може да намери просто малко утеха в това..
Радвам се за него.
Късно излизаме тази сутрин. Изглежда, че ще сме само ние.
Ще се справим.
Добро ти утро.
Еха, изглеждаш.. - Харесва ли ти?
Изкопах го от шкафа в гардероба на горния етаж.
Повечето от тях от десетилетия не са виждали бял свят,
но пък също и аз.
Все пак, мисля, че ми стоят доста добре, не мислиш ли?
Ще тръгваме ли?
Знам, че е проблемно момче.
Винаги е бил такъв.
Баща му никога не се отнасяше добре с нас, но..
Правех всичко по силите си.
Сторих каквото можех, но и аз не съм цвете за мирисане.
Работя на две места.
На континента, и въпреки това не осигурявам достатъчно за сестрите му.
Ето защо прави това, което прави.
Парите трябва да идват отнякъде, и той слагаше храна на масата.
Не че е толкова важно за вас, нали, шерифе?
Законът си е закон, независимо от обстоятелствата, нали?
Не го съдя, Джоуни, само казах, че не нещо нечувано.
Боул вече е изчезвал за няколко.. - Бил!
Казва се Бил.
Неговите така наречени приятели го нарекоха Боул,
когато започна да продава трева и.. Е, поне не го наричаха Бонг.
Вижте, ако на вас, и на всички хора на острова
не ви пука за изчезналото момче,
тогава не знам защо изобщо се събирате в църквата,
и се правите на набожни, защото със сигурност вече не сте християни.
Госпожо, не съм христианин. - Разбирате за какво говоря.
Свързах се с колегите ми на континента,
а те се свързаха с работодателите на Боул..
На Бил и неговите познати. Ще го намерим.
Ами хората на острова, разговаряте ли с тях?
Защото континента си е континент, но островитяните знаят.
Островитяните винаги знаят.
Говорих с Джо Коли.
Доколкото знам, той го е видял за последно на острова.
Трезвен ли беше? - Госпожо?
Когато говорихте с него, беше ли трезвен?
Не мога да кажа със сигурност. При Джо никога не можеш
да бъдеш сигурен, но той.. - Говорете пак с него.
Не мисля, че Джо.. - Пак говорете с него!
Не го познавахте!
Хората тук наистина не са го познавали, и дори и да са,
не им е пукало за него, но това не би трябвало да има значение.
Когато се случва нещо подобно,
трябва да се отнасяме еднакво към всички.
МЕСА ЗА РАЗПЕТИ ПЕТЪК ВЕЛИКДЕНСКО БДЕНИЕ СЪБОТА В ПОЛУНОЩ
Почакайте, само вечерни ли? Няма ли да има сутрешни меси?
Засега не. - На отец Пол вероятно му трябват
само още един, или два дни, за да се оправи от настинката,
но до вечерта би трябвало да се оправи. Не е ли така, Стърдж?
Да, господине.
Аз лично говорих с него сутринта, и той вече е много по-добре.
Точно така, и Доли също говори с него.
И той има да ви каже няколко неща за Разпети петък. Не е ли така, скъпа?
Доли?
Мили. Ти ли си?
Последно като проверих, да.
Няма ли сутрешна меса днес? С нетърпение я чаках.
Не..
Еха! Виж се само.
Боже мой. Мис Гънинг изглежда толкова..Мамо?
Съжалявам, скъпа.
Просто..
Какви времена само.
Здравейте, г -жо Флин. - Скъпа.
Здравей, скъпа. Чух за..
Райли ни каза. Не си сама.
Той тук ли е? - Не. Не е.
Честно казано, мислех, че е с теб.
Джо?
Хвана ли я? - Да.
Виждал ли си Райли?
Наред ли е всичко? - Да, мисля че Райли е изчезнал.
Не е ли с Ерин Грийн?
Мисля, че не.
Дявол да те вземе, Райли.
Всичко ще прецака. Дори след всичко..
Боже. Какво му става, по дяволите?
Остави го. Бог е снего.
Какво можем да сторим, по дяволите? Ако той дори няма да..По дяволите!
Съжалявам, Уорън.
Съжалявам. Хвани.
Да, К-О-две Л-И. Джоулли.
Четири, двадесет и две, шестдесет и девет.
Страхотно. Ще съм благодарен. Добре, благодаря. Благодаря, Майк.
Извинете, че ви прекъсвам. - Няма нищо. Проследявах..
С какво мога да ви помогна, г-це Грийн?
Сигурно не е нищо. - Повечето пъти е така.
Но би могло да е, не знам.
Не знам какво може да бъде това. Не е официален сигнал,
защото не са минали 24, или 48 часа.
Не знам колко да чакам. Сигурно ще ми се смеете.
Но трябва да подам сигнал за изчезнал човек.
Кой? - Райли Флин.
Снощи трябваше да дойде у нас, но не дойде.
Проверих при семейството му..
Не са го виждали нито тази сутрин, нито този следобед.
У вас..Вие двамата.. - Не, всъщност не.
Прекарвахме време заедно, но..
Не е бил на ферибота, проверих. Значи не е на континента.
И телефонът му звъни ли звъни.
Нещо да ви е казвал? Можете да се сетите за нещо странно..
Не, нищо. Каза, че ще дойде у нас.
Разбира се, но може би просто е.. - Каза, че ще дойде в дома ми.
Добре.
Добре, кога го видяхте за последно?
Вчера сутринта, когато се събудихме.
Той отиде на сбирка на "АА" в "Св. Патрик", с Джо Коли..
Джо е бил там? Сигурна ли сте?
Не знам. Така предполагам, защото той ходи на тези сбирки.
И после се бил прибрал за вечеря. Така казаха родителите му.
После бил им казал, че имал среща с мен, а после нищо.
Добре, за какво говорихте вчера сутринта?
За това какво ще правим през деня, за сън, който е сънувал снощи.
За какво си говорихте предната вечер?
Добре, слушайте. Вярвам ви.
Добре. Не опитвам да любопитствам.
Просто се надявам да е казал нещо, което да ни подскаже къде е отишъл.
Ясно? Може да е нещо дребно. Нещо, което да сте забравила.
Състоянието на духа му е важно, защото ако трябва да го издирваме..
Ами ако се окаже, че е в някакъв хотел на континента,
за който ви е намеквал. Това е всичко. Ясно? Само това искам да разбера.
Ясно?
Та, за какво си говорихте?
За смъртта. Говорихме за това какво става
когато умреш.
Виждате ли? За това говоря.
Да, затова съм тук. - Добре. Вие ли повдигнахте темата,
или той? - Цял ден се питам това, така че..
Мисля, че и на двама ни беше в главите, защото бях изгубила..
Преживях спонтанен аборт.
Съжалявам, аз..
Почти съм сигурна, че той повдигна темата,
и аз се захванах за нея.
И какво ви каза по въпроса? - Какво имате предвид?
Смъртта. Страхуваше ли се е от нея? Заинтригуван ли беше? Или..
Изглеждаше добре.
Но това казват..За хората, които не са добре, хора, които..
Така говорят за за хората, които се самоубиват.
Че са изглеждали добре.
Да, понякога наистина казват така.
Не знам какво да правя. - Ще дойде.
Момчета. - Отче.
По-добре ли сте, отче? - Специална нощ, момчета.
Отваряйте си очите и ушите.
Знаете ли, чувала съм за това.
Наистина. Но да видиш е да повярваш, нали?
Милдред Гънинг, самата тя.
Бевърли Кийн.
Бог ви върна. И съм толкова щастлива за това.
Че ще бъдете свидетел на всичко, което следва.
Благодаря ви. Много се радвам да съм тук.
Не само вие. Сара Гънинг.
Толкова съм щастлива, че сте тук. Не мога да го изразя с думи.
Благодаря ви. Мамо, нека те вкараме вътре,
и да ти намерим място. - Разбира се.
"Те свалили тялото на Исус,
и го завили с балсамирани гробни платна,
според еврейският погребален обичай.
На мястото, където е бил разпънат, имало градина, и в градината,
нова гробница, в която още никой не е бил погребан.
"Тогава те положили там Исус, заради Разпети Петък."
"Защото гробницата била наблизо."
Евангелието на Господа. - Слава на теб, Господи Исусе Христе.
Разпети петък.
Това е един от любимите ми дни в годината. Страстта на нашия Господ.
Само една дума "страст".
Думата "страст" означава силна и едва контролируема емоция.
Едва контролируема. Това е почувствал Исус,
когато е дал живота си за нас,
за да имаме вечен живот.
Какъв дар, толкова красиво разказан в Евангелието на Йоан.
"Евангелие" означава "блага вест"! Блага вест за Разпети петък.
И все пак, това е и история за толкова дълбоко страдание.
Какво толкова хубаво има в това? Страданието на Исус в тази история
не просто е необходимо. То е благо.
Това е цената на вечния живот.
Това страдание той понася сам.
Във Възкресението е сам. И тогава..
Се появяват няколко съратници. После повече.
Цяло паство. И после все повече хора разпространяват благата вест.
Разказват тази хубава история. И после Бог има армия.
Какво се казва във военната рекламата?
"Бъди всичко, което можеш да бъдеш."
Не искам да обидя въоръжените сили,
които са необходими и, разбира се, трябва да се уважават.
Но това не е всичко, което можете да бъдете.
В армията се сражавате за Бога и родината.
Ще ви обидя, но това е истината.
Бог не иска да се борите за тази страна.
Какво високомерие.
Бог няма страна.
Има един Бог на света.
Границите, които чертаем, Примирията, които сключваме,
границите, които затваряме, не означават нищо за Него.
Не, не се борете за държава. Борете се за Божието царство.
Царство, за което Исус ни казва, че няма знамена или граници.
Божията армия. Не се заблуждавайте. Това е война. Затова трябва армията.
И така, след като сме енориаши, и като Божия армия,
откъде знаем как върви битката? Не можем да я видим.
Не можем да се свържем със щаба, за да разберем за текущото положение.
Всичко, което имаме, всичко, което Бог ни дава, е точно тук.
Как се чувстваме. Този морален компас, във всеки един от нас,
който сочи право на север, към Светия Дух.
Съвест. В Божията армия, съвестта е оръжие.
"Има много подобни, но това е мое."
Не мислете, че е реплика от военен филм, не е така.
Всъщност е кредото на стрелеца.
А кредото, по дефиниция,
не е само вероизповедаие, но и религиозно убеждение.
Така че, това е война и ще има жертви.
И ние трябва да сме войници.
Ето какво означава Разпети петък.
Бог ще поиска от вас ужасни неща. Ужасни.
Помислете само какво поиска Той от собствения си син.
Вижте какво трябваше да изтърпи Исус.
Нарекохме го "Нов завет",
защото Божията воля, макар и съвършена, се променя.
Божията воля диктува моралните ценности,
и когато Божията воля се променя, и те се променят.
Промениха се с Новия завет. Промениха се, когато Исус дойде,
и ние, като негова армия, трябва да се отречем от Стария завет
и да слушаме само това. Осланяйте се на този компас.
Разпети петък носи само добро.
Евангелието на Господа, изпълнено с ужас, носи само добро,
заради това, къде е насочено. Към Възкресението.
Днешният ден е добър, защото тази неделя идва Великден.
Когато Исус възкръсва, самата смърт е положена мъртва.
Това, което иначе е ужасно, носи добро, защото към него е насочено.
Добре дошли в Божията армия.
Да, ще извършим велики дела.
Мамо, мамо, чакай.
Какво има? Мамо, спри.
Не искам повече да идваш тук. - Какво?
Това не е моята църква. Това не е човекът, когото познавах.
Къде беше, по дяволите? Цял ден ти звъня.
Съжалявам. - Не прави така. Къде беше?
Къде беше?
Помниш ли, как няколко дни преди да напуснеш града,
ти влезе през прозореца ми, събуди ме, и ме изплаши до смърт?
Искаше да вземеш лодката. Не приемаше "не" за отговор,
затова взехме лодката, и излязохме в залива,
навътре, изпушихме кутия цигари, и гледахме изгрева.
Искаш ли да го направим пак сега?
Ще дойдеш ли да се повозим?
Знаеш ли, аз се доверявам на хората.
Което е странно, като се има предвид брака ми.
За мен беше важно да изляза от тази ситуация с доверие в сърцето ми.
И никога не съм притискала, защото и ти никога не си го правил.
Нито веднъж. Никога.
Ти ми позволи да дойда при теб.
Опитвам се да ти отвърна със същото.
И ето ни тук.
Знаеш, че трябва да те попитам.
Какво става, Райли?
Ето откъде е тръгнало всичко поначало.
Звезди.
Първобитни хора. По цял ден са ловували, събирали, и прочие,
но през нощта те просто..
са седяли около огньовете, опитвайки се да се топлят
и да се пазят от хищниците.
Гледали са през долините и са виждали други огньове,
малки светещи точици в пейзажа,
и са знаели, че там, в тъмното, има други хора.
След това са виждали същите точици в небето.
Не са знаели за тях. Нямали са представа за космоса,
звездите или светлинните вълни. Просто са смятали,
че адски много приличат на лагерните огньове.
Чудили са се, "Кои са тези хора,
които палят огньове чак там горе?"
Започнали са да разказват истории.
"Онези хора, трябва да са невероятни.
Онези огньове принадлежат на хора много по-могъщи,
отколкото някога дори сме си представяли.."
Всичко това.
Всеки бог.
Всяка богиня, всяка религия, всяка свещена война. Всичко това.
Е започнало точно оттам.
От една проста мисъл, кой, по дяволите, би могъл да е запалил
онези лагерни огньове в небето.
Ще ти разкажа една история, но няма да й повярваш.
Искам само да ме изслушаш. Можеш ли да ми го обещаеш?
Да, мога.
Добре.
Хей. Всичко е наред. Добре си. Добре си.
Не се опитвай да говориш, отпусни се, съсредоточи се върху дишането, ясно?
Чудесно се справяш. - Не!
Добре. Всичко е наред. Аз..имах сестра.
Казвал ли съм ти го някога? Казваше се Алис.
Беше по-голяма от мен, но много по-дребна.
Бях на осем, когато тя умря. Полиомиелит.
Беше ужасно да я гледам.
И аз също се уплаших, Райли. Бях ужасен от смъртта,
и това, всъщност, ме доведе до Бог.
Опитвайки се да разбера как смъртта,
нейната смърт, по-конкретно, би могла да е част от Божия план.
Този въпрос, който ме доведе чак до свещеничеството, всъщност..
Хей. Ти си наред.
Виж, Бог все още има план, и смъртта вече не е част от него.
Не за всички нас.
И не трябва да се страхуваме никога повече.
Как се чувстваш?
Изглеждаш много по -добре.
Тук, моля те, седни.
Не, не бих направил това.
Мога да..
Е, не мога да обясня точно, но мога да на правя добър опит.
Важното е да не излизаш навън в момента.
Съжалявам, надявах се да те предупредя и преди. Добре..
Не е грешка, която правиш два пъти, нали?
Не се притеснявай, на врата ти му бяха нужни по -малко от шест часа,
за да се излекува напълно. Тези изгаряния няма да са проблем.
Тук. Седнеи.
Обещавам, ще ти обясня всичко, което мога,
и ще се почувстваш по-добре, когато го сторя.
Сядай. Поне дай шанс на кожата си да се излекува.
Имаме среща? - Имаме срещата.
Уверявам те, че всичко е наред. Нощта ти беше дълга, пътуването дълго.
Седни.
Ще се радваш, че си го сторил.
Нека започнем с молитвата за спокойствието.
Шегуваш ли се, мамка му? - Съвсем не. Никак даже.
Днес получаваш пълна и абсолютна откровеност от мен,
и тази молитва, днес, се отнася за мен и теб, много по-дълбоко.
Господи, дай ми спокойствиета да приема нещата,
които не мога да променя, смелостта да променя нещата, които мога,
И мъдростта да виждам разликата между тях. Амин.
Да започнем по ред. Нещата, които не можем да променим.
Когато бях по-млад,
Бях пастор в малка църква, в много малка общност.
И един ден, това момче от олтара,
беше чисто ново олтарно момче..Може би беше на девет или десет, умно дете.
Това се случва около Великден, така че говорех за Възкресението,
от няколко седмици. Както и да е.
Един ден, това олтарно момче, ми носи кутия за обувки.
Вътре в тази кутия има мишка, която е хванал в капан.
В лошо състояние е, опашката е отрязана, кракът едва прикрепен.
Тя страда. И момчето ми подава тази кутия,
и ме пита, знаеш,
дали Бог ще я възкреси, както е възкресил Исус.
Ако е могъл да стори онова, значи може да стори и това.
Затова вземам тази кутия, и се молим над нея,
и изпращам момчето у дома, и му казвам да се върне след три дни.
И така минават три дни, момчето се връща и..
И беше по-добре. Да. Тичаше около онази малка кутия,
сякаш си беше напълно нормално за нея.
И аз помагам на момчето да пусне мишката зад църквата преди месата.
Той е изумен. Вярата му се затвърждава. Той вярва.
Този момент го поддържаше, за колко, почти десетилетие?
Достатъчна вяра за почти десетилетие, от тази малка мишка?
Това не е е било дело на Господ. - Не е ли било?
Вярно, трябваше да избавя мишката от страданията й, и вярно,
отне ми почти три дни да намеря друга мишка, която изглеждаше точно така,
но това, което даде на момчето, мислиш ли, че това не е акт на Бог?
Това, че понякога действа чрез нас, изобщо не действа?
Откъде знаеш тази история?
Кой си ти?
Знаеш кой съм.
Хайде, де.
Погледни наистина.
Чуй себе си, знаеш кой съм.
Наистина ли? Трябва да видиш белезите по ръцете ми?
"Дай ръката си и я тури в ребрата Ми." - Това не е възможно.
Стига де, това вече го минахме. "И той каза на Тома:
"Дай си пръста тука и виж ръцете Ми, и дай ръката си и тури я в ребрата Ми"
Това вече го минахме. Ти го мина. - Добре тогава.
Тогава как? - Е, по принцип като теб.
Ти също беше върнат, върнат към най-доброто от себе си.
Твоето върховно "аз", твоето съвършено "аз", както Бог те искаше.
Просто още имах да вървя по-далеч, отколкото Той стигна.
Беше много по-далеч.
Хей, защо се върна тук?
Миналата нощ.
Чудех се, че през по-голямата част от по-голямата част от днес.
Познавам те цял живот,
никога не си се появявал през нощта,
и тогава снощи, в този конкретен момент, защо?
Почувства ли призив? Призвание?
Сестрата на Джо Коли.
Излъгах те за това. Извинявам се.
И те моля за прошка за тази лъжа.
Затова се върна.
Пълна и абсолютна откровеност от мен, това е моят обет към теб днес.
Така че, добре, Джо страдаше, и страдаше без причина.
Инцидентът, после онова, на което го подложи общността,
не можеше да му се помогне.. - Кой го казва?
Е, клише е да се каже, че са неведоми пътищата Господни, но те са такива.
Мога да свидетелствам за това, и той е работил чрез мен.
И Джо Коли беше призован у дома.
Ти си го убил. - Не е толкова просто.
Не. По дяволите, ти си го убил. Ти, и онова нещо.
Това не може да се промени. Сторено е, и не може да бъде отменено.
точно както това, което ти се е случило, не може да бъде отменено.
Това са две неща, които не могат да се променят,
и трябва да ги приемем заедно със спокойствие в момента.
Какво ми се случи? - Райли..
Не какво беше онова шибано нещо? - Трябва да се успокоиш.
Какво беше онова нещо, мамка му?! - Ангел.
О, добре. Той е станал. - Малко по -лошо за износване.
Е, вие самият не бяхте с розови бузки, монсеньор. Отначало не.
Просто исках да видя дали всичко ще е по план,
и дали искате Стърдж да почисти.. - Не, не още. Все още сме в плевелите.
Но..
Радвам се, че си тук, Бевърли. Точно когато беше нужна,
Бог да те благослови. Ела тук. Моля те, застани тук. Застани..
Застани точно тук. - Сигурен ли сте?
Да.
Така наблизо.
Сигурен ли си, че това е добра идея? - Да. Ще го спра.
Ще ме спреш? - Добре, тогава.
От какво ще ме спреш? - Да. Добре.
Виж, просто..Пусни ме. Просто искам да се прибера вкъщи.
Просто искам да се прибера, мамка му..
Точно там, това е.. Чувстваш това, нали?
Точно така. Добре, малко по -близо.
Да.
Да. Само малко по -близо. Не се бой.
Какво по.. - Всичко е наред. Държа го.
Добре.
Усещаш ли това?
Да.
Всичко е наред. Боже и Небесни Отче, дай ни спокойствието
да приемем това, което не можем да променим.
Благодаря ти, Бевърли. - Разбира се.
Райли, радвам се да видя, че си добре. - Да, добре съм.
Със Стърдж ще бъдем у пастора, когато сте готови за следващата част.
Да, ще спусна пак завесата, когато приключим.
Хей.
Това са могъщи неща, нали?
Съжалявам, че боли.
Наистина съжалявам. Но..това ще отмине.
Ще отмине.
И какво почувства, когато тя беше близо до теб?
Знам отговора, не е нужно да се преструваш.
Почувства се гладен. Болезнено гладен.
И аз видях разни неща. Видях как се дърпаш по-близо, все по-близо,
И всичко стана червено, нали?
Нещо започна да се променя в теб.
Това е почки като да си легнеш да спиш.
Искам да кажа, че беше наясно със себе си,
докато се нахвърляше върху нея. - Не знам какво сеслучи.
Аз знам. Беше наясно със себе си, но това беше недоброволно, нали?
Това..Сякаш тялото ти действаше по някаква друга воля. Така беше.
Ще се повтори, и това е нещото. Това трябва да послушаме.
Слушай Святия Дух, чуй нашата съвест.
Защото, виждаш ли, аз също бях там.
Е, бях възстановен. Направиха ме отново млад. Отново чист.
И тогава, подобно на Исус преди мен, аз умрях.
Умрях на пода, точно отсреща.
И после бях възкресен, но бях уплашен и объркан,
и това порив отвътре, тази могъща воля,
и аз се почувствах по същият начин, като теб.
Моята воля стана Негова воля, и Той се движеше през мен,
и Джо беше взет, а аз бях подкрепен. Бях нахранен
Убиец. - Е, предполагам, че е така,
но ето как стоят нещата. Нямах вина. Никаква.
И знаейки, че трябва да чувствам вина, но приемайки, че не я чувствах,
намерих благодат там, където трябва да е вината, преборих се с това.
Молех се за това. Но тогава Бев Кийн всъщност ми показа това.
Евреи 9:14.
"..то колко повече кръвта на Христос, Който чрез вечния Дух,
принесе Себе Си без недостатък на Бога,
ще очисти съвестта ви от мъртвите дела, за да служите на живия Бог!"
"ще очисти съвестта ви от мъртвите дела, за да служите на живия Бог!"
Прочетох този пасаж и дарбите на Светия Дух се изляха върху мен.
Той беше поел тази вина. Той изчисти съвестта ми,
защото просто бях изпълнил волята Му.
Бях Неговият съсъд. Може би убиец. Но такъв е и Мойсей.
Йосиф. Павел, съименникът ми.
Едва ли съм уникален, като войник на Господ.
Едва ли съм уникален в тази стая. Нали? Искам да кажа, ти си убил някого
Не го помня.
Бил си пиян, и не помниш.
Бях пиян. Бях на парти, беше парти и пих твърде много.
Да, стига, де. Не прави това. - Това се случи.
Е, тук има смисъл.
Тук има цел, която умишлено пренебрегваш.
Това, което се случи, беше съвсем обичайно, мамка му.
Нямаше дори следи от спирачен път от моята страна на пътя.
Така и не ударих спирачки.
Дори не натиснах спирачките.
Буквално заспах на волана. Това се случи.
Така че, не ми говори за това, че Бог се движи през теб,
или, че вършиш Неговата воля. Ти не знаеш нищо за мен, мамка му.
И нашите истории не са същите. - Вината, която изпитваш. Угризението.
Чувстваш ли го всеки ден? - Да.
Въпреки че не си искал да го сториш? - Да.
Виж, аз убих Джо. Гледах как го правя със собствените си ръце и нямам вина.
Никаквва. Без угризения на съвестта. Бях пощаден от всичко това.
Как те кара да се чувстваш това? - Отвратен.
Как те кара да се чувстваш това? - Ядосан.
Не. Как те кара да се чувстваш това? - Ядосан, мамка му.
Не!
Обещах ти пълна и абсолютна откровеност, и ти я давам.
И ми писна да ме лъжеш, Райли Флин!
Прощавал съм го отново и отново, но днес е съдбоносно за нас,
и приклчих! Пълна откровеност! Как те кара да се чувстваш това?!
Ревнив.
"Боже, и Небесни Отче, дай ни спокойствието
да приемем това, което не можем да променим,
и смелостта да променим това, което можем."
Смелост, Райли Флин. Смелост. Нека сега открием това. Смелостта.
За да променим това, което можем.
Бог те върна. Ясно? По някаква причина.
Твоят инцидент, този момент на ада на Земята,
казваш, че на никого не донесе нищо добро, но го стори, нали?
Защото те постави тук на този остров точно сега, в един от най-съдбовните
моменти в историята на нашият свят.
Имай малко смелост. Бог те избра.
И тази вина, в която си се вкопчил, можеш да я оставиш да си замине.
Бог вече те е променил. Сега от теб зависи само да имаш смелост.
Така, че нека имаме малко смелост сега. Става ли?
Смелост.
Съжалявам, между другото, че се уплаши миналата нощ.
Аз...и аз се уплаших, когато ми се случи това.
Почти всички в Библията, когато срещнат ангел, те са уплашени.
А, Мария се боеше от Гавраил, той дойде да й съобщи страхотни новини.
Ангелите винаги трябва да казват, "Не бой се, не се страхувай."
защото отново и отново и отново, хората са ужасени.
Нали? Мойсей се уплаши, когато видя горящия храст.
Исус се уплаши от собствената си съдба.
Той падна на колене в Гетсиманската градина, и се помоли..
Помоли се да бъде пощаден.
Всички хора на гроба, когато отместиха скалата,
всички бяха уплашени. Всички те. Чудеса. Истинската мощ на Господ.
Страшничко. Но все пак, съжалявам, че се уплаши.
Нахрани ли се?
Когато онзи ангел разкъсваше врата ми, и кръвта ми се изливаше на пода.
Ти..присъедини ли се към него?
Пълна и абослютна откровеност, мислех, че каза.
Да.
Как вървят нещата тук?
Искам да кажа, мога само да си представя.
Това не е точно вярно. Не трябва да си представям, не всичко.
Виждала съм го. Да ви кажа, монсеньор се уплаши.
Всички бяхме изпитани, но по някаква причина, Райли Флин, Бог те избра.
Теб, за да получиш тази благословия, и ние няма да се усъмним във волята Му
Само това е важно в момента. Ти си изпитван,
както беше и той, както и всички ние.
И ние сме тук за да те подкрепяме.
Тук сме за да те подкрепяме, тъй както тялото е едно,
и има много членове във всички членове на тялото,
макар че, много са едно. Така е и с Христос.
Тук сме, за да те благословим. Да те пазим. Каквато е Божията воля.
Божията воля? - Да.
Да. И не се подигравай, Райли.
Не се подигравай с Божията воля.
Ние го знаем от собствените Му думи, нали, Стърдж?
"Който яде плътта ми, и пие кръвта ми, има вечен живот."
И? - "И.. И аз ще..
"Ще ги вдигна в последния ден,
защото плътта ми е истинска храна, а кръвта ми е истинска напитка. "
И който яде плътта ми, и пие кръвта ми,
ще остане в мен и аз в тях." "Евангелие от Йоан."
И е доста конкретно,нали?
Искам да кажа, той всъщност не бърка думи, нали?
А това? Това в Евангелието ли е?
Ами, не, скъпи. Това е "Откровение".
"Четвъртият ангел изля купата си върху слънцето
и беше позволено да изгори хората с огън. "
Глава 16, стих 8. Това е нещото, заради което Исус
да се върне при нас.
Казаха ни от самото начало, че няма да е красиво.
Монсиньор Пруит беше разтърсен.
Дори той. Но това е..
Всичко е там в Книгата, Райли.
Седемте купи от Божият гняв се изляха при второто пришествие.
Краят на дните. Четвъртата купа върху слънцето,
петата купа, тъй като попита,
петата купа на Божият гняв потапя света в тъмнина,
което няма да е проблем за теб. Или за монсеньор. Нали?
Все пак, Той почти сякаш ви подготвя за това.
Ти седиш тук, благословен сред хората, и се подхилкваш,
когато казвам "Божията воля" Аз..
Аз съм разочарована. - Знам.
Той дори не разпознава какво му се дава, и аз го намирам за обидно.
Няма значение, Бев.
Знам.
Знам, добре.
"Когато вечерята приключи, той взе чашата."
Отново той ви благодари и похвали.
Подаде чашата на учениците си и каза:
"Вземете това всички, и пийте от него.
Това е потирът на кръвта ми, кръвта на новият и вечен завет,
пролята за вас и за всички, за да ви бъдат простени греховете.
Направете това в моя памет." - Амин.
Не, не, не. - Не бъди тъп.
"Който пие Господната чаша по недостоен начин,
ще бъде виновен в грях срещу Господното тяло и кръв.
Защото онези, които ядат и пият, без да разпознава Христовото тяло,
ядат и пият осъждане за себе си" /Коринтяни I, 11-27/
Всичко е наред, Райли. Ще се случи.
Това е едно от онези неща, които не могат да се променят.
Приеми го със спокойствие и благодат.
Амин.
Мъдрост. Мъдростта да знаем разликата между нещата, които можем да променим,
нещата, които не можем, и нещата, които не бива.
Как се чувстваш? Чувстваш се по -добре, нали?
Мъдрост. Ти и аз, Райли, ние сме само първите.
Знаем, виждали сме. Бяхме благословени.
Но толкова много други на този остров в момента,
те също са благословени, но те дори не знаят. Те дори не го знаят.
Добро е това, което правим. Което трябва да сторим. Добро е.
Дори нещата, които може да не мислим, че искаме да вършим.
Гладът, жаждата са добри.
И затова не изпитваме вина, когато се предадем на тях.
Затова после се чувстваме по-добре. И затова споделяме този подарък.
Виж какво вече е сторено. Точно това, което малко от кръвта на ангела
е сторила за всички нас. За твоите родители, за Лиза,
за теб, за толкова много хора в тази общност, виж доброто,
което е донесъл. Виж това.
Помисли за това топло чувство, което изпитваш тук, в момента.
Помисли за това, и просто ми отговори. на това. Чувстваш ли се уморотворен?
Стомахът ти пълен ли е? Предназначението ти ясно ли ти е?
Волята ти отдадена ли е на по-висша сила?
Чувстваш ли се в мир със себе си?
Хвала. Хвала.
"И Божият мир, който никой ум не може да схване,
ще пази сърцата и мислите ви." /Филипяни 4:7/
Благословен да си, момчето ми.
Винаги си бил благословен.
Толкова умен. И винаги си слушал.
Благодаря ти, че слушаш днес, когато никога не е било толкова важно.
Съжалявам, че ви прекъсвам. - Всичко е наред.
Слънцето залязва. Хората скоро ще започнат да пристигат.
Отлично. Добре..
Вярвам, че това е всичко.
Това ли е всичко? - Да. Това е срещата.
И какво ще стане сега?
Сега можеш да тръгваш. - Просто така?
Просто така.
Чудесата, които ще изпиташ там,
ще видиш неща, които никога не си виждал преди.
Цветове, светлини. Ще чуеш, помиришеш нещо.
Светът гори по-ярко.
Той бръмчи, Райли, с Неговата слава. Ще видиш.
Монсиньор, мислех, че се разбрахме, той трябва да остане
в центъра за развлечения.. - Всичко е наред, Бевърли.
Не всички са готови за Откровението на Господ, Райли.
Исус се погрижи да им покаже достатъчно, но не твърде много.
Бевърли и Стърдж, Уейд и Доли.. - Кметът?
Точно така. Те също бяха благословени, избрани също.
Те смятат, че трябва да бъдеш накаран да останеш тук, но аз мисля, че не.
Мисля, че свободната воля. Това е играта с топка, нали?
Това е цялата работа. Имам вяра в теб.
В сърцата си хората планират своя път, но Господ установява стъпките им.
Надявам се да дойдеш на меса довечера. Моля те, елате на литургията.
Ела да бъдеш с нас. Ела да бъдеш със семейството си,
което сме всички ние. Изкуплението ти, Райли, е дълбоко.
Това би било вдъхновение за всички ни, за толкова много хора на скамейките,
които ще се борят със същите страхове, с които ти си се борил.
Сигурен ли сте, че не е най-добре просто да остане тук?
Сега вече знаеш, синко. - Може би само за още една нощ.
Ти си носителят на благата вест, и помисли върху това.
Този глад ще се върне, когато Бог го пожелае,
и малко след това ще Му се отдадеш,
на Неговата воля, и ще го чуеш в главата си,
гласът на Неговия ангел, първоначално като твои собствени мисли,
но след това все по-силно. И той ще ти прошепне за Божия план.
Чувам го по-ясно всеки ден. Колкото повече се предавам на Бога,
толкова повече чувам гласа на Неговият ангел, и ти също ще го чуеш.
Това е добре, добро е. Знай, че ще бъдете подтикнат да действаш,
и ще има неща, които не можеш да промениш.
Но с когото и да решиш да влезеш в общение,
който служи на Божията цел за теб,
както даваш от себе си, за да пият,
както те ядат от тялото ти, и пият от кръвта ти, и ти - от тяхната,
и сте в общността на светците, помни..
..че това е дар.
И Бог ще ти каже с кого да го споделиш.
Тревожа се. Притеснявам се за това. Той едва ли е от надеждният тип хора.
Е, Бог избира своите съсъди, Бевърли.
Ами ако каже на хората? - И какво от това?
За това служат апостолите.
Вратите остават отворени, тъй като портите са винаги отворени.
Как иначе се разпространява Евангелието?
Това, което иначе е ужасно, е добро, заради това къде е насочено.
Добре дошли в Божията армия.
Да, ще извършим велики дела.
Мамо. Мамо, чакай.
Какво не е наред? Мамо, спри.
Не искам никога повече да се връщаш там.
Какво? - Това не е моята църква.
Това не е човекът, когото познавах.
Това е страхотна история.
И нека просто кажем, че всичко това е вярно.
Нека.
И така, ти ми разказа тази история, ти..
доведе ме тук, ти..
ни доведе тук, където няма къде да отида.
Защото..?
Искам да кажа, ти ме доведе тук
където няма къде да отида, за какво точно?
За да ми кажеш, че имаш нужда от помощ?
За да ме изплашиш?
Виж, не мога да повярвам..Не мога да повярвам, че би искал да ме уплашиш
Не вярвам в това.
И дори да си го сторил, е..
Плашила съм се много повече, от много по-лоши неща, и..
Не позволявам това да се случва повече.
Не се боя.
Не и от теб.
Скъпи мой, горкият ти.
Ако си болен, или имаш нужда от помощ, това не ме плаши.
Бих ти осигурила необходимата помощ. Бих сторила това с теб,
без да те съдя, и без да се боя.
Просто ми кажи от какво имаш нужда.
Кажи ми защо сме тук.
Кажи ми какво искаш.
Ти не беше..
съвсем права за това, което каза защо съм ни довел тук, аз не те..
доведох тук, за да те уплаша, или да те изолирам.
Доведох те тук, за да няма къде да отида.
Не съм толкова силен като теб.
Никога не съм бил.
Какво искам аз?
Искам да вземеш тази лодка, и да гребеш до континента,
и да напуснеш това място, и никога да не поглеждаш назад.
Но знаех, че нямаше да сториш това.
Знаех, че нямаше да повярваш на всичко това, ако не го бе видяла.
Искам да..бягаш.
Но мисля, че ще гребеш обратно до там, и ще сториш всичко възможно
да се опиташ да ги спасиш.
Просто толкова съжалявам, че трябва да видиш това.
Обичам те, Ерин Грийн.
Цял живот те обичам.
По един или друг начин.
И аз те обичам.
Направих всичко по силите си.
Превод: Alex Bell Редакция и Синхронизация: Harry