ПОЛУНОЩНА МЕСА сез. 1, еп. 1 - "Книга Първа Битие"
Слушай леко,
Можеш да чуеш Бог да те зове
Разхождам се бос край поток,
Ела при мен.
Косата ти се разстила мека
Върху лицето ми, сякаш в сън.
И времето ще бъде наше време.
И тревата няма да ни обръща внимание.. - Добре ли е?
Ще се оправи ли?
Не! Боже, не!
"Отче наш, който си на небесата, да се свети Твоето име.
Твоето царство да дойде, да бъде твоята воля, както на Земята.."
Да не забравиш да го питаш защо винаги прибира децата,
докато пияниците се измъкват с няколко драскотини.
Никакво внимание.
Не, тревата няма да ни обръща никакво внимание.
Това е уместна препоръка, Г-н адвокат. И питам, да продължавам ли,
или клиентът Ви предпочита делото да влезе в съда.
Съгласен съм с присъдата, Ваша Чест.
Присъдата на този съд е да бъдете затворен за 4-10 години
в ареста на Поправителен Център в Илинойс.
Дължимата сума на обезщетението е 140 900,11 долара
за семейството на жертвата.
"Но Господ беше с Йосиф и показваше благост към него,
и му даде благоволение пред тъмничния началник." /Битие 39:21/
"Знай, че Той е с теб, и знай, че аз те обичам" Мама
Стаята ти вече е готова.
Кой ще те вземе?
Добре, ще трябва да стигнеш до дока до 9:00,
в противен случай ще изпуснеш "Бриз", и ще трябва да чакаш "Бел".
Тези дни има само два ферибота.
Той знае разписанието на фереботите, Ани.
Питаше дали знаеш разписанието на фериботите,
защото няма търпение да те види. Имаш ли нужда от нещо друго?
Дрехи, обувки, такива неща?
Всичко ти връщат, нали? С каквото влизаш?
Дрехите, и пр.? - Излизам.
Къде? - Имам среща с Уукър на марината.
Какво? значи няма да ядеш?
Искаш ли да поздравиш татко?
Добре. Ед, Райли иска да те поздрави.
Скъпи, знаеш ли, баща ти току-що излезе,
така че не ме чу, но ти праща поздрави.
Добре. Добре. Обичам те, и ще се видим утре.
Добре. Сега, слушай.
Госпожица Кийн казва, че Бог знае какви ги върши Уукър в торфищата.
Госпожица Кийн е луда, мамо.
Е, и аз съм била на 16 някога, и знам какво става там, така че без торфища.
Не се забърквай в неприятности, да си тук преди вечерния час.
Знам, мамо. - И за Бога, Уорън, никакъв алкохол.
Обещавам. - Брат ти се прибира утре.
Страхотно, мамо.
Наистина е хубаво. - Тръгвай.
В ОЧАКВАНЕ НА ПО-ДОБРОТО
КАТОЛИЧЕСКА ЦЪРКВА СВ. ПАТРИК ОСНОВАНА 1824 ГОДИНА
ДОБРЕ ДОШЪЛ, МОНСЕНЬОР ПРЮИТ МЕСИТЕ СЕ ВЪЗОБНОВЯВАТ ВСЯКА НЕДЕЛЯ
"О'КОНЪР И СИНОВЕ" МОРСКИ ДАРОВЕ
Здрасти, Флин. - Здрасти.
Госпожица Кийн разправя, че вършиш нещо нередно в торфищата очевидно.
От нейните уста, в Божиите уши. Не, от устата й в задника ми.
Видя ли го вече? - Не, още не.
Хей, момчета!
О, по дяволите. Не си канил Аладин, нали?
Стига. Дай му шанс.
Какво става? - Здрасти, Али.
Изненадан съм, че баща ти те е пуснал. - Ако искам да изляза, излизам.
Ето го и него.
Не размахвай парите тук. Боже.
Какво?
Няма проблеми с него.
Ами ако ни изпее?
Няма. - Не те познавам.
Стига, Боул. Той не е виновен за баща му. Имахме сделка.
Не участваше в сделката. - Той има право.
Майната му на баща ми. Това искаше да чуеш, нали?
Добре, майната му. Майната им на всички. Майната му на шерифа.
Какво ще кажеш?
Няма да ни издъниш, нали? - Казах, че няма.
Защото Боул е единственият човек, който би ни донесъл нещо.
Наистина ли се казва Боул /купа/? - Ако баща ти го погледне накриво,
или той се изплаши, това ще е последният ни контакт.
Няма да ни изпее.
Здравей, Лиза.
Това не е на добре. - Просто караме колелета.
С любезното съдействие на Боул. - Добре ли си?
Притесняваш се, че аз ще ни изпея? - Можеш да дойдеш с нас.
Не искам. Всъщност, предпочитам да не мириша на котешки лайна.
Време е за вечеря, Лиза.
Здравейте, г-жо Скарбъро. - Здравей, Уорън.
Хайде, скъпа.
Носиш ли спасителна жилетка? - Какво?
Спасителна жилетка. - Не. Сериозно ли говориш?
Ако се преобърнем, не пъхай краката си под седалката. Ще се удавиш.
Гадна смърт.
Отдавна го правим, човече,
така че ако се издъниш, и кажеш на баща си..
Ще стане лошо за теб, човече. - Няма да кажа. Стига.
Закърпих го, така че няма повече течове. Поне така си мисля.
Имаш ли фенерче? - Да, това го имам.
Видяхте ли това, момчета? - Какво?
Нещо като чапла, или гигантски пеликан. Прелетя точно над нас.
Беше огромен. Видях размаха на крилата.
Някой трябва да направи нещо с тези котки.
Преди не бяха толкова много, но сега са цяла армия.
Баща ми казва, че са от континента. - Да. На теория е така.
Искам да кажа, не знам кога са ги докарали тук,
но определено е било повече от една. - Не мога да повярвам, че имат
достатъчно храна. - Е, ние знаем какво ядат.
Баща ми казва, че когато хората са живеели тук, те погребвали мъртвите
в дворовете си, чак до 20-те години. Понякога има бури,
всичко се наводнява, и телата изскачат направо от земята. Котешка храна.
Всъщност, тези тела са на стотици години, така че са останали само кости
Когато има буря, изхвърля телата на западния бряг до къщата ми.
Знам, защото всичко от торфищата
се изхвърля на западния бряг, и всичко трябва да чистя. Тъпак.
Какво е това? - Вземай.
Не, благодаря.
Не пиеш ли? - Не и това.
Обикновено идваме тук и пушим джойнт.
Той залита по момичето в инвалидната количка.
Хей, без майтап. Гадно е да се забиеш в инвалидната количка.
Здравейте, котенца.
Знаеш ли, брат ми Боби и брата на Уорън,
ни каза, че торфищата са обитавани от дух.
Призрак на мъртъв рибар. - Да, Хари Харпуна.
Хари Харпуна. Да, убивал децата с харпуна си.
Но това са глупости. Нарочно лъжеха, за да не идваме тук,
когато дойдат да пият. И без това не идвахме.
Аз идвах. Веднъж.
Проследих Боби до тук, преди да отиде в колеж.
Единственото страшно нещо, което видях, беше да чука Хедър Делман.
По дяволите, те се бият. Не.
Чукат се.
Боби звучеше точно така.
Мамка му!
Уорън? Какво, по дяволите?
Мисля, че видях нещо.
Мисля, че е Хари Харпуна! Идва за нас!
Престани.
По дяволите, стъпих в котешки лайна.
Слава Богу. Слава Богу. Слава Богу.
О, момчето ми. Най-накрая си вкъщи.
Нека те нахраним. Трябва да ядеш.
Само ти ли си? Къде е татко? Уорън?
Ами, знаеш, те са на лодката.
Не може да пропусне смяната си. Нито една.
Не можем да си го позволим. Хайде да те приберем у дома.
Извинете, Стърдж. - Добро утро, госпожице Кийн.
Монсеньор Пруит трябваше да е на борда. Да сте го виждал?
Не. Може би ще хване "Бел" по-късно този следобед.
Не, каза, че ще хване "Бриз". Имахме уговорка, преди да си тръгне.
Не го ли видяхте? Не е лесно да не го познаеш, Стърдж.
Да, права си.
Може просто съм го изгубил в тълпата.
Така, да видим.
Здравей.
И това е.. гръбначният стълб, който е перфектен.
Това пък..е мъничко стъпало, което малко рита.
Хайде да го измерим.
Така, бебчо. - Здравей, малко краченце.
Всичко е точно там, където трябва да бъде, на 20 седмици.
Да сте имала зацапване напоследък? - Не.
Защо? - Има лeко прокървяване.
О, Боже. - Не се притеснявайте.
Много е малко. Ще го наблюдаваме.
Май се прибра.
Бедната жена.
Пеги? Ти ли си, Пег?
О, Боже, мамо. Какво правиш? - Пеги.
Не, мамо. Това е Ерин. Дъщерята на Пеги, Ерин Грийн.
Помниш ли Ерин Грийн? - Здравейте, г-жо Гънинг.
Мисля, че си ме настанила в грешната стая.
Стаята ми е горе. - Не, мамо. Никакви стълби вече.
Не и за година. Не и след като си счупила бедрото.
Добро момче.
Добро утро, шерифе. - Добро утро, Ани.
Ще мина малко по-късно тази сутрин. Смених си смените.
Не бързай. Това трябва да е синът ти. Райли, нали?
Ставай, Джо. - По дяволите.
Искаш ли кафе?
Какво ми направи, Шариф? - Шериф.
Изненадан съм, че се чудиш. Реших, че това е мястото, където искаш да бъдеш.
Искаше да проникнеш с взлом тук. Или в магазина.
След полунощ. Вонейки на "Джим Бийм".
Искаше да строшиш прозорците с гребло. Още щяхме да разчистваме стъклата,
ако ги беше улучил. - И си ме затворил?
Е, Джо, отдавна разбрах, че няма как да те спра да пиеш.
Лесно ти е да го кажеш. Аллах ви забранява да пиете.
Каза, че те е преследвал гигантски албатрос.
Да. "Крила, големи колкото шезлонги", така каза.
Всъщност, в това няма особен смисъл, защото албатросът носи лош късмет.
Щеше да го знаеш, ако беше рибар.
Леко, голямо момче. Леко. Здравей.
Нападна ме. Втурна се към мен, когато минавах.
Пайк не напада. Лае понякога. Вместо поздрав.
Просто е голям. И по-силно лае.
Нападна ме. Ако бях протегнала ръка, щеше да я захапе.
Казвам ви, шерифе, това е напаст.
Съжалявам, госпожице Кийн. Той просто чака баща си.
Говорейки за напаст. - Какво става, Бевърли?
Искаш ли да поговорим за това?
Да, игнорирай я, приятелю. Тя е подла. Злобна е.
Съжалявам за неприятностите. Наистина.
Избирайки тази работа, сигурно не си мислил, че ще се занимаваш с мен,
през цялото време. - Щеше да ме притеснява,
ако ми беше до теб.
Хайде, приятелю.
Ще се видим, Шариф.
Пази се, Джо.
До скоро.
Милърови заминаха миналата година.
Дори не продадоха къщата.
Не мисля, че някой вече се опитва да продава. Просто си тръгват.
Франк вече работи в Орегон.
Във фабрика.
Добре дошъл вкъщи, скъпи. Добре дошъл у дома.
Идваш ли?
Съжалявам. Баща ти държеше тук някои свои неща.
Не намери друго място къде да ги сложи. Съжалявам.
Той наистина не дойде. - Не мисли за това.
Сега си вкъщи. Той се държи нормално с теб. Това е всичко.
Ти не знаеш какво става тук в днешни времена.
След разлива, можеш да ловиш риба и раци само на определени места,
в определени дни. Три години минаха оттогава. Не ни беше лесно.
Господ знае. Нищо не можеш да ядеш от тези води.
Всеки ден, когато се прибираше, баща ти миришеше на дизел,
дори след като казаха, че всичко е чисто.
Мислех, че природозащитниците са на наша страна.
Всичките тези ограничения допринесоха за намаляването на населението.
И изведнъж ни вкараха ограничения. Но не за петролната компания,
а за нас. За рибарите.
Можем да ловим само толкова, колкото те казват?
Но те никога не са били рибари. Никога не са работили в тези води.
Искам да кажа, ако искате да обсъждате намаляване на населението,
нека поговорим за хората. Хората на този остров, бяхме стотици.
Сега сме само десетки.
Това вече не е общност, скъпи.
Град-призрак е.
Баща ти щеше да е тук, ако можеше. - Разбира се, мамо.
СМЕСЕНО УЧИЛИЩЕ Мисля, че шериф Хасан за първи път
се готви с нас за такава буря, затова реших да опресним нещата.
Благодаря ви, Г-н кмет. Изглежда, че бурята идва право към нас.
Метеорологичните служби го наричат "голяма буря",
прогнозирайки най-лошото да се случи утре вечер.
Ако приемем, че наистина ни удари толкова силно, колкото казват,
най-много бих искал да обсъдим запасите от гориво.
Стърдж? - Да, ще се погрижа помпите
да са изключени, както обикновено. Точно преди залез слънце,
така че рибарите да могат да зареждат гориво след улова.
Предполагам, че ще прекъснете захранването на марината?
Така или иначе няма да го има. - Да.
Ако трябва, ще направим класните стаи да са достъпни за убежище.
Винаги бихме могли.. - Съжалявам.
Нов сте тук, така че не очаквам да знаете това,
но църквата Свети Патрик винаги е служила за подслон.
Слагаме там походни легла.
Сега..Сега си имаме нов център за отдих.
Не е довършен, но може да поеме два пъти повече хора.
Не съм сигурен, че количеството е от някакво съществено значение.
Ако сметнем..
Извинете, госпожице Кийн. Не знаех. - Няма нужда да се извинявате.
Нямаше как да знаете. - Ясно е..
Имайте предвид, също така, че ще трябва да се скриете с нас,
освен ако не планирате да се качите на ферибота до джамията.
Ще сте добре дошъл, разбира се. - Благодаря ви.
Ще съобщим на всички да отидат до Свети Патрик, ако нещата се влошат.
Те знаят това. - Разбрано. А сега да обсъдим лодките.
Безопасността на марината, като начало.
Колко често трябва да ходиш на континента?
Веднъж седмично. - Уорън, яж си храната.
Няма проблеми. Срещи на Анонимни Алкохолици. Част от сделката.
За предсрочното ми освобождаване. - Уорън.
Как мина денят ти? Как е училището?
Добре. Госпожица Грийн говореше най-вече за бурята.
Госпожица Грийн? Тази стара гарга още ли преподава?
Не, старата госпожица Грийн почина през пролетта.
Това е новата госпожица Грийн, нейната дъщеря.
Ерин се е върнала? - Да.
Исках да ти кажа. Преди няколко месеца се върна.
Премести се в къщата на Пеги. Работи старата й работа.
Не знам колко дълго ще остане, но е хубаво някой да се върне на острова.
И при това млад човек.
Откъде се е върнала? Какво е правила? - Мисля, че трябва сам да я попиташ.
Е, едно нещо знаем със сигурност. - Уорън.
Какво? Тя сама ни каза. Освен това вече почва да й личи,
така че скоро няма да е тайна.
Каквото и да се е случило след като избяга,
станала е хубава млада жена, и добър учител, и имаме късмет,
че се върна. Блудната дъщеря. Всъщност, утре ще я видиш.
Сяда отдясно, леко по-назад, точно като майка й.
Утре? - В църквата.
Не..планирах да ходя на църква.
Не ставай глупав. Разбира се, че ще отидеш.
Не, нещата се промениха при мен, мамо. Не съм..вече не съм същият.
Монсеньор Пруит каза, преди да тръгне на поклонение..
Не е ли малко стар, за да пътува? Не е ли на 80?
Цялата енория помогна.
Две седмици в Палестина. - Боже.
Той прекара целия си живот на острова, и това бе единствената възможност
да извърви стъпките на Исус, неговите истински стъпки.
Да. - Мислехме, че го заслужава..
Чудя се как го пуснаха, като се има предвид здравето му.
Ще видим дали толкова ще си стегнат, когато станеш на негова възраст.
Откачен е. Три пъти вдигаше даровете по време на Освещаването.
Чувствах се глупаво, биейки камбаната. - На всички ни се случва.
Хората го виждаха да се скита през нощта, късно през нощта.
В полунощ. До марината, доковете, магазина.
Ти видя ли го, Уорън? Сигурен ли си, че е бил той?
Не, сигурен съм, че е бил някой друг 80-годишен старец,
който винаги носи филцова шапка и дълго палто.
И да е станал малко разсеян,
мястото му е тук, на острова, с нас.
Не в някакъв старчески дом, пенсиониран от архиепископията.
Кой знае кого биха изпратили на негово място?
Така че, ако малко го покрием, само малко..
На практика, през цялото време го водим около олтара.
Не е вярно. - Стига, де, не можеш да заблудиш
момчетата от олтара. - Ти носиш кадилницата?
Тъй вярно. - Аз самият никога не съм имал амбиции
за нещо повече от псалт. Никой не харесва просто олтарно момче.
Правех го заради момичетата. Нали знаеш, човекът в униформа.
Не е смешно.
Изобщо не е смешно.
Ще ми седиш тук на тази маса, след това, което..
След това, което си сторил,
и да ми казваш, "О, църквата не е за мен"!
И да се шегуваш за момчетата от олтара и Монсеньор Пруит?
Не, не.
Утре ще отидеш на църква, Райли. - Татко..
И всяка следваща неделя.
Не ме интересува дали вече не е в сърцето ти, или нямаш настроение.
Можеш да го считаш за условието ми на предсрочното ти освобождаване.
Монсеньор!
Монсиньор, прибрал сте се. Добре дошъл.
Толкова се радвам, че сте добре. Чаках ви тази сутрин.
Нямаше ви на "Бриз", както се бяхме разбрали.
Сигурна съм, че просто сте забравил, имал сте един от..
Нямате представа как изглеждах,
докато стоях на кея. Като някакво изоставено момиче от бала.
Няма да повярвате, имаме нов шериф.
Омар Шариф или нещо такова.
Опитва се да превърне училището в ново убежище против бури.
Настани ли се?
Да. Всичко е наред.
Тя всеки ден ходеше при пастора в Св. Патрик.
Дори и да нямаше литургия, тя отиваше и се молеше за теб.
Всеки ден. - Аз ще..
Ще й се извиня, татко.
Мама всичко ми каза.
Съжалявам, че нещата са се влошили след разлива.
Значи църквата не е за теб?
Не, не е за мен.
Тогава трябва да седнеш отзад, по време на Причастието. Така е редно.
Имайки предвид, че не си се изповядал, а аз предполагам, че не си.
Това ще разстрои майка ти,
ако не се пречистиш, но..
няма да проявяваш неуважение.
Добре. Добре.
Лека нощ.
Добре.
Без телефони. - Добре.
Не искам да те чувам да цъкаш. Чувам как пишеш.
Шерифът чува всичко. - Добре, татко.
Целуни майка си.
Лека нощ, младежо. - Лека нощ, старче.
Само десет минути, после изключваш телефона!
Не се плаши, мамо. Аз съм.
Моята стая.
Една крачка. Надолу.
През облачно и слънчево време,
Господи, стой с мен.
Дръж ти кръста си,
пред склопващите ми се очи.
Блести в мрака
и ме насочи към Небесата.
Небесното утро настъпва,
и земните сенки се разбягват.
В живот, и в смърт, о Господи,
стой с мен.
Червен залез, морякът се радва.
Червена зора.. Mорякът очаква беда.
Вярно.
Отне ни по-малко от час с лодката.
Обзалагам се, че бурята няма да е толкова силна. Винаги казват така.
Баща ми не закова прозорците, а той е известен паникьор,
така че това трябва да ти говори нещо.
Искаш ли да напълниш потирите? - Да.
Някой вече го е сторил.
Добро утро на всички. Днес е седмата неделя от Редовното време.
Нашият начален химн е "Вярата на нашите бащи",
номер 787 във вашия червен сборник.
Вярата на нашите бащи още живее,
въпреки тъмницата, огън и меч.
О, как сърцата ни.. - Кой е това?
туптят силно от радост,
винаги, когато чуем славното Слово.
Вярата на нашите бащи, святата Вяра,
Ще ти бъдем верни, до смъртта си.
Добро утро.
Знам, че не съм този, който очаквахте да видите тази сутрин.
Аз съм отец Пол Хил, и бях изпратен от епархията
да заместя Монсеньор Пруит за няколко седмици.
Боя се, че той се разболя по време на пътуването си.
Той е добре. Възстановява се в болница на континента.
По-добре да не е на остров.
Състоянието му бе забелязано от някои други,
по време на пътуванията му, така че.. Епархията ме помоли да го заместя,
докато той се възстанови, но ви уверявам,
че няма за какво да се притеснявате.
Няма да загубите пастора си. Мога да ви обещая това.
Това е временна ситуация,
и за мен е огромно удоволствие да бъда тук с всички вас в Св. Патрик.
Просто знайте, тук съм само за да помогна,
и с нетърпение очаквам да се запозная с всички вас.
В името на Отца, на Сина, и на Светия Дух.
"Благодатта на нашия Господ Исус Христос и Божията любов,
и общението на Светия Дух, да бъде с всички вас.."
Той взе хляб и ти благодари.
"Той разчупи хляба, даде го на учениците си и каза:
"Вземете това, всички вие, и го изяжте."
"Това е моето тяло, което ще бъде предадено за вас."
Когато вечерята приключи, той взе чашата.
"Отново той ви благодари и похвали, даде чашата на своите ученици и каза:
"Вземете това, всички вие, и пийте от него."
"Това е моята кръв, кръвта на новия и вечен завет.
Ще бъде пролята за вас, и за всички, за да бъдат простени греховете.
"Това правете в Мое възпоминание."
Тялото на Христос. - Амин.
Кръвта на Христос. - Тялото на Христос.
Кръвта на Христос.
Тялото на Христос. - Райли.
Ще седна тук.
Тялото на Христос.
Кръвта на Христос, Ерин Грийн.
Тялото на Христос. - Кръвта на Христос.
Срещнах го снощи в къщата на пастора.
Имахме много да си говорим, разказах му как вървят нещата тук.
Монсиньор го обожава, и виждам защо.
Лиза Скарбъро! - Откъде знаете името ми?
Монсиньор ми разказа всичко за вас.
Каза, че всеки ден ходиш на църква, даже когато няма литургия.
Отче. Уейд Скарбъро. Жена ми, Доли.
Удоволствие е да се запознаем. - Разбира се, г-н кмет, г-жо кмет.
Много съжалявам да ви изненадам така.
Епархията трябваше да се свърже директно с вас.
Моля, викайте ми Уейд. Боже, каква радост е да видиш ново лице.
Добре дошли в "гърнето", каквото и да е останало от него.
"Гърнето"! - Да, това е сладък прякор.
Да знаете, вярно е. Ние сме като котел, гърне..
По-скоро пинята, пълна с разни вкусотии,
която разбъркват с една огромна, ужасна пръчка.
Ще се радваме да ви добавим към яхнията.
Ани Флин, отче. - Ани Флин.
А това е съпругът ми, Ед. - Ед Флин.
Отче.
Забелязах, че не взехте Причастие.
Стояхте встрани на пейката?
Синът ми Райли, той е..
Не точно в състояние на благодат в момента.
Мисля, че това е страхотно. Окзава се, че не съм нужен на хора,
които са в състояние на благодат.
Исус..той също е нямал голям интерес към такива хора.
Обръщал се към тези хора,
които не са били в състояние на благодат.
Оказва се, че те са били любимите му хора. Те са били онези,
които Той е наричал приятели. Да, можем да поработим върху това.
Добре дошли в "Гърнето".
Беше приятна изненада да чуя отново старият превод.
Не сме го чували от, колко, 10 години? - Да.
Не знаех, че все още го правят. - Забелязали сте, нали?
Знам, новият требник е по-близо до оригиналния Латински, но..
Виж ти!
Блудният син. - Не, мисля, че ти си блудната дъщеря.
Аз съм само черната овца.
Мога ли да те изпратя до дома? - Да. Да се поразходим.
Къде беше?
В Ню Йорк. На север от Ню Йорк.
Така и предположих.
Искам да кажа, когато избяга, беше предмет на много спорове.
Много хора имаха теории, и повечето от тях бяха, че си в Холивуд, но..
това беше едно от моите предположения. - Защо?
Покритите мостове.
Помниш това? - Да.
Преди сто години ти го казах.
Отначало не бях там.
Тръгнах на юг, после на запад.
Известно време живях в Остин. Даже бях в рок група.
Не може да бъде. - Бях голяма идиотка.
Предполагам, че и двамата бяхме идиоти.
Виж ни, върнахме се там, където се заклехме, че никога няма да се върнем.
Ами ти?
Чикаго. Само че без рок група.
Финансови неща. Учих, ходих по купони. - В шок съм.
Спечелих много пари. За кратко време.
Акции, след това старт-ъп. И изведнъж всичко..
Всичко това свърши.
Женен ли си? - Не, не. Ти?
Да. В смисъл, официално..
Но всичко свърши. Това също е дълга история.
Не очаквах да те видя в църквата.
Да, аз също.
Никога не бих предположила, но за мен беше добре.
Видях те да седиш отзад, по време на Причастието.
Забавно е, но повечето момчета намират Исус в затвора.
Е, винаги си правил каквото искаше. - Да, но този път беше по-различно.
Изхвърлих Библията първата вечер. Но..
Не беше мигновено.
Продължих да търся. Наистина.
Имах много време за четене, и прочетох всичко,
"Тора", "Коран", "Талмуд", "Тао Те Чинг".
Юдаизъм, будизъм, Ислям, джайнизъм.
Реших, че ако ако ще търся Бог, трябва да го търся навсякъде.
В крайна сметка станах атеист. - Какво?
Аз трябва да съм безбожният езичник, а ти момчето от олтара.
Майка ми не би повярвала на всичко това.
Бременна си.
Да, така е.
Обзалагам се, че има някаква интересна история.
И да и не.
"Краченцето" ми спаси живота.
Нуждаете ли се от нещо друго този следобед, отче?
За бурята, или.. - Не, благодаря, госпожице Кийн.
Мога ли да ви попитам нещо?
Простете, не искам да..
Просто днес носите златен филон. /църковна одежда/
Да, вярно. - Тя не е ли за празници и специални..
Не трябва ли днес да е зелен?
Нали сме в Редовното време? Седмата неделя от Редовното време.
Опасявам се, че тази сутрин не успях да намеря зеленият филон.
Може би Монсеньор Пруит я е държал някъде на необичайно място,
предвид психическото му състояние, преди да си тръгне.
Просто реших, че е по-добре от пижамата ми.
Честно казано, не очаквах някой да забележи.
В бъдеще ме уведомете, ако има проблем.
За това съм тук. Мога да поръчам и повече.
Сигурен съм, че ще го намеря. Просто ми трябва известно време
за да проверя всички шкафове. - Разбира се.
Всичко беше отлично.
Желая ви приятен ден, отче. Радвам се, че сте тук.
Благодаря ви. Аз също.
Сигурно е странно да живееш тук, когато вече я няма?
По-добре е, отколкото когато беше тук. При вашите ли живееш?
О, да.
Това трябва да е странно.
Малка стая, двойно легло. - Всъщност съм свикнал с това.
Искам да кажа, ти си се върнала..тук.
Сякаш нарочно си се върнала тук.
Защо?
Как си, Райли?
Държа се. - Не, искам да кажа, как си?
Не знам.
Някак..
Всичко ми се натрупа. Не знам. Нямам представа.
Искам да кажа, в затвора беше лесно. Знаех, че имам какво да правя.
Броях дни до края на присъдата, ядях, спях, четях.
Всичко е доста стриктно разписано за затворниците. Регламентирано. Но тук..
Тук..
Си нямам нищо.
Да си намеря работа ли?
Да уча ли? Нямам пари, нямам перспективи, просто..
сега просто съществувам.
Това е. Нямам..
абсолютно никаква цел.
Просто си седя в къщата на родителите си, дишам,
и от мен няма абсолютно никаква полза за никого. Просто..
си живея.
И това е най-лошото, защото не трябваше да съм жив, Ерин.
Така че не знам.
Какво правя тук. Ям. Спя.
По дяволите, не знам.
Трябва да се прибера вкъщи, да вечерям,
да изчакам тази шибана буря. - Ами ето.
Направи го.
Изчакай бурята тази нощ, а утре..
ще видиш какво ще има утре. Ще намериш нещо да правиш.
Съжалявам.
За това, което си преживял.
Наистина, много съжалявам.
Значи, това само? - Само тази. Голямата.
Малките мога да заменя, само тази.
Добре.
Какво има? - Мамо, всичко е наред.
Кълна се, че е там. Разхожда се по плажа.
Какво? Не, той е на континента.
Добре, може би се е върнал, и се скита урочасан.
Нищо не виждам. - Не го виждам.
Кълна се, шапката му, палтото. Знам как се носи. Той е.
Не, той е на континента.
Пруит е! - Скъпи, очите ми вече не са това,
което бяха, така че не мога..
Отец Пруит!
Монсеньор!
Отче!
Телефоните още не работят.
Трябва да отидем до църквата и да изясним това.
Да се уверим, че той е добре. - Все пак, трябва да проверя лодката.
Татко. Какво е това?
Превод: Alex Bell Редакция и Синхронизанция: Harry