Сънищата са послания от дълбините.
Моята планета, Аракис, е толкова красива, когато слънцето залязва.
Над пясъците се вижда подправката във въздуха.
С настъпването на нощта пристигат комбайни за добив на подправката.
Чужденците бързат да избегнат дневната жега.
Те опустошават нашите земи пред очите ни.
Не познавам друго, освен жестокостта им към народа ми.
Чужденците, харконите, пристигнаха много преди да се родя.
Добивът на подправката ги направи ужасно богати.
По-богати от самия император.
Бойците ни не можаха да освободят Аракис от харконите,
но един ден, след указ на императора, те си тръгнаха.
Защо императорът беше взел това решение?
Кои щяха да бъдат следващите ни потисници?
Д Ю Н Първа част
10191 г.
КАЛАДЪН, РОДНАТА ПЛАНЕТА НА ДИНАСТИЯТА НА АТРЕИДИТЕ
Добре е, че си станал рано.
Баща ти иска да си облечен, преди да пристигне арбитърът.
Облечен? Военно облекло?
Церемониално.
Защо е необходимо, след като вече е решено?
За церемонията.
Благодаря.
Ако искаш водата, накарай ме да ти я дам.
Използвай гласа. - Мамо, току-що се събудих.
Дай ми водата.
Чашата не те чува. Заповядай ми.
Дай ми водата!
Почти. - Почти?
Бин-джезъритските умения се усвояват с години, Пол.
Изглеждаш уморен.
Пак ли сънува?
Не.
Екстремните температури и метеорологични събития
правят живота извън градовете на Аракис крайно труден.
С пясъчни бури, проникващи през метал,
само местните племена, наречени "свободните",
са се адаптирали достатъчно, за да оцелеят.
Те предпочитат да обитават най-отдалечените райони на Аракис.
Свободните делят пустинята с огромните пясъчни червеи,
които наричат "Шай-хулуд".
Сините очи, характерни за местните, се дължат на подправката.
Очите на Ибат. За свободните се знае само,
че са опасни и ненадеждни.
Нападенията им правят добива на подправката опасно начинание.
Подправката е свещен халюциноген за свободните,
който удължава живота и носи огромни ползи за здравето.
Подправката се използва от навигаторите на Сдружението
за безопасно пътуване между звездите.
Междузвездното пътуване е невъзможно без подправката.
Това я прави най-ценната субстанция във Вселената.
Усмихни се, Гърни.
Усмихвам се.
Колко ли е струвало пътуването за тази формалност?
Трима навигатори на Сдружението и 1,460,062 солария за пътуването.
По волята на Шедъм IV от династията Корино,
престолонаследник и падишах император на познатата Вселена,
заставам пред вас като арбитър на промяната.
В присъствието на членове на императорския двор,
представители на Космическото сдружение
и сестра от "Бин Джезърит".
Императорът постанови:
"Династията на атреидите незабавно да поеме управлението на Аракис
и да служи като неин попечител."
Приемате ли?
Ние сме династията на атреидите.
Откликваме на всеки зов, не предаваме ничие доверие.
Императорът иска да донесем мир на Аракис.
Династията на атреидите приема.
Атреиди! Атреиди!
Клеймото ви.
Сторено ли е?
Сторено е.
Как мина? - Стабилизаторите са разхлабени.
Ще ги оправя. - Благодаря ти, приятелю.
Дънкан. - Момчето ми.
Добре дошъл. - Пол, момчето ми.
Утре заминаваш за Аракис с проучвателния отряд?
Да, утре заминавам за Аракис с проучвателния отряд.
Искам да ме вземеш с теб.
Така ли?
Съжалявам, но не може.
Дънкан... - Искаш да ме пратят на военен съд?
Какво има? - Може ли да ти доверя нещо?
Винаги. Знаеш го.
Имам сънища.
За Аракис и свободните.
Добре... и какво?
Видях и теб.
Със свободните.
Значи ще ги открия. Това е добра поличба.
Ланвил!
Видях те да лежиш мъртъв, паднал в битка.
Имах чувството, че щеше да си жив, ако бях с теб.
Първо, няма да умра. - Не го приемаш сериозно...
Затова ли искаш да дойдеш с мен? Слушай, сънищата са добри истории,
но всичко важно се случва, когато сме будни, защото тогава вършим нещата.
Виж ти, заякнал си.
Наистина? - Не.
Ще се видим на Аракис, момчето ми.
Татко, искам да се присъединя към Дънкан Айдахо и проучвателната мисия.
Учих езика, ще съм от полза. - Дума да не става.
Ще заминеш с нас след няколко седмици.
Обучавам се цял живот. Защо, ако не мога да...
Знаеш защо, Пол. Ти си бъдещето на атреидите.
Дядо се биеше с бикове. - Да, и виж какво му се случи.
Искам да си до мен.
На Аракис ще сме в голяма опасност. - Каква опасност?
Свободните? Пустинята? - Политическа опасност.
Великите династии очакват от нас водачество.
Това е заплаха за императора.
Като отнема Аракис от харконите и ни я дава,
той подготвя почвата за война, която ще отслаби и двете династии.
Но ако устоим и впрегнем истинската сила на Аракис,
ще бъдем по-силни от всякога. - Какво означава това?
Като добиваме подправката и потискаме свободните? Като харконите?
Не, като сключим съюз със свободните.
Затова изпратих Дънкан Айдахо.
На Каладън управляваме чрез въздушна и морска сила.
На Аракис трябва да създадем пустинна сила.
Искам да присъстваш на заседанията и да се учиш.
Ами ако не съм, татко?
Какво?
Бъдещето на атреидите.
Казах на баща ми, че не искам това.
Исках да съм пилот.
Не си ми казвал.
Дядо ти казваше:
"Великите не искат да стават водачи. Тях ги призовават. И те се отзовават."
Ако откажеш...
... пак ще бъдеш единственото нещо, което винаги съм искал да бъдеш.
Мой син.
Сам открих моя път. И ти ще намериш твоя.
В тяхна памет.
Опитай се.
Не стой с гръб към вратата.
Колко пъти да ти казваме?
Разпознах походката ти, Гърни Халик. - Някой може да я имитира.
Бих я различил. Ти ли си новият оръжейник?
В отсъствието на Дънкан Айдахо трябва да направя каквото мога.
Избери си кинжал. - Имах тежък ден, Гърни.
По-добре да изпеем нещо.
Това е грубо.
Хайде.
Старец.
Бавният кинжал прониква през защитното поле.
Днес нямам настроение. - Какво общо има настроението?
Биеш се, когато е необходимо, независимо от настроението. Бий се!
Хайде!
Победих те. - Да.
Но погледни надолу. Споделяш с мен смъртта.
Виждам, че вече имаш "настроение".
Толкова лошо ли ще бъде? - Ти не разбираш.
Не осъзнаваш сериозността на случващото се.
80 г. династията на харконите е притежавала Аракис.
80 г. са добивали подправката. Представяш ли си богатството?
Искам да го видя в очите ти. Досега не си срещал харкони,
за разлика от мен. Те не са хора, а животни.
Трябва да си подготвен.
ГАЙЪДИ ПРАЙМ, РОДНАТА ПЛАНЕТА НА ДИНАСТИЯТА НА ХАРКОНИТЕ
Бароне.
Рабан. - Последният кораб напусна Аракис.
Сторено е. - Много добре.
Чичо, не разбирам защо императорът...
... ни отнема всичко, което сме изградили и го дава на този дук!
Защо?! - Не мисли, че е в знак на обич.
Какво иска да каже?
Кога подаръкът не е подарък?
Гласът на атреидите се чува все повече.
Императорът е завистлив човек.
Опасен и завистлив човек.
Пол...
Пол, събуди се.
Какво има? - Облечи се и ела с мен.
Какво е това? - Светата майка Гайъс Мохайъм е тук.
Учителката ми в "Бин Джезърит". Жрица на истината на императора.
Тя иска да се срещне с теб. - Защо?
Иска да разбере за сънищата ти.
Откъде знае за сънищата ми?
Д-р Юи защо е тук? - Трябва му само момент.
Здравейте, млади господарю.
Майка ви ме помоли да проверя жизнените ви показатели.
Какво става?
Бин-джезъритките твърдят, че служат на общото благо.
Моите уважения към майка ви, но те обслужват и своите интереси.
Какво искаш да кажеш? - Внимавайте.
Сърцето му е по-силно от всякога, милейди.
Не казвай на никого за това.
Пол...
Спомни си обучението.
Кой си ти?
Непримирим поглед.
Като на баща си. Остави ни!
Подчинявай се на светата майка.
Отпращаш майка ми от дома й? - Ела тук! Коленичи!
Как смееш да използваш гласа срещу мен?
Пъхни дясната си ръка в кутията.
Майка ти каза да ми се подчиняваш.
Държа до врата ти гом-джабър.
Отровна игла. Незабавна смърт.
Изпитанието е просто. Ако извадиш ръката си от кутията... ще умреш.
Какво има в кутията?
Болка.
Няма нужда да викаш охраната.
Майка ти стои зад тази врата. Никой няма да премине.
Защо правиш това?
Животно, хванато в капан, ще прегризе крака си, за да избяга.
Какво ще направиш ти?
Мълчи!
"Не бива да се страхувам."
"Страхът погубва разума."
"Страхът е малката смърт, която унищожава напълно."
"Ще се изправя срещу страха си. Ще позволя да премине през мен."
"А когато отмине...
... ще извърна поглед, за да го проследя."
"Когато страхът отмине, няма да остане нищо."
"Ще остана единствено аз."
Достатъчно.
Като пясък през сито, ние пресяваме хората.
Ако не беше успял да контролираш импулсите си, като някое животно,
нямаше да те оставим жив. Притежаваш твърде много сила.
Защото съм син на дук? - Защото си син на Джесика.
Имаш повече от едно наследство, момче.
Джесика!
Обучавала си го.
Разкажи ми за сънищата.
Нощес имах такъв. - Какво видя?
Едно момиче... на Аракис.
Сънувал ли си го преди?
Много пъти.
Често ли сънуваш неща, които след това се случват?
Не точно.
Сбогом, младежо.
Надявам се да оцелееш.
Необходимо ли беше? - Ти си избрала да го обучаваш.
Въпреки правилото ни. Той притежава нашата сила.
Трябваше да бъде изпитан докрай.
Такъв пропилян потенциал. Трябваше да раждаш само дъщери.
Но ти реши, че можеш да родиш Куизъц Хадерах.
Сбърках ли? - Имаш късмет, че той не умря.
Ако е Очаквания, чака го дълъг път. Едва прогледнал, сега стъпва в огъня.
Ние плануваме с векове напред. Имаме и други кандидати,
ако не оправдае очакванията.
Не виждаш ли надежда?
Няма какво повече да направим за вас на Аракис.
Началото е положено. Да се надяваме да не го пропилее.
Пол...
Какво означава, че мога да съм Очаквания?
Чул си?
Бин-джезъритките са могъщи съюзници на великите династии.
Но това не е всичко. - Направлявате имперската политика.
Знам. - Не знаеш всичко.
От хиляди години внимателно смесваме кръвни линии, за да сътворим...
"Очаквания"?
Разум,
способен да преодолее пространството и времето.
Миналото и бъдещето.
Който да ни отведе в едно по-добро бъдеще.
Ние вярваме, че появата му предстои.
Някои вярват, че той вече е тук.
Всичко това е част от плана.
Защитните полета!
"Вкусвам въздуха на времето, понесено над сипещи се пясъци."
Туфир Хауът!
Млади господарю, какво е чувството да стъпите на нов свят?
Много е вълнуващо.
Господарю. - Как си, приятелю?
Моят екип е подсигурили града, но потушаваме още няколко огнища.
Милейди.
Лизан-ал-Гаиб!
Не се заблуждавайте. Те следват старите правила.
Задължително присъствие. Те посрещат така харконите.
Атреиди! - Атреиди! Атреиди! Атреиди!
Атреиди! Атреиди! Атреиди!
Атреиди! Атреиди!
Да ви скрием от слънцето.
Тук жегата може да убие човек.
Те ни сочеха с пръст.
Какво крещяха? - Лизан-ал-Гаиб.
"Гласът от външния свят". Техният спасител.
Това е дело на бин-джезъритките.
Сеят суеверия?
Подготвят почвата, Пол.
Тези хора чакат от векове появата на Лизан-ал-Гаиб.
Когато виждат теб, те виждат знаците.
Те виждат това, което им е казано да виждат.
Готови сме за излитане.
Защитно поле предпазва града от бурите и червеите.
Местните наричат голямата луна "Ръката на Бога".
Ръката на Бога внася смущения в комуникационната ни система.
Много е тихо.
Да...
Това тревожи и мен.
Там е космодрумът, а струята прах е от рафинерията за подправката.
Двете най-уязвими точки. Искам да ги охраняваш.
Ако не добиваме и доставяме подправката, с нас е свършено.
Господарю, слънцето се издига. Трябва да запечатаме вратите.
Какво казват за тази адска дупка?
Казват, че се къпеш и търкаш задника си с пясък.
Така казват.
Кандидатките за икономка, милейди.
Как се казваш? - Шейдаут Мейпс, милейди.
Останалите може да си вървите, благодаря.
Шейдаут. Старинна дума на езика чакобза.
"Гмуркащ се в кладенец". Принадлежиш към свободните.
Знаете древните езици? - Знам много неща.
Знам, че криеш оръжие под наметалото си.
Ако искаш да ме нараниш, трябва да те предупредя,
че това, което криеш, няма да е достатъчно.
Оръжието е дар за вас.
Ако наистина сте Очакваната.
Знаете ли какво е това?
Кристален нож.
Знаете ли значението му? - Приготви се за насилие.
Той е творец-вестител.
Творецът-вестител на дълбоката пустиня.
Когато толкова дълго живееш с пророчество, просветлението е шок.
Лизан-ал-Гаиб. Майката и синът.
Той е ваш.
Зъбът на Шай-хулуд.
Лизан-ал-Гаиб!
Здравейте!
Не бива да сте отвън по това време на деня.
И те са отвън.
Те са поклонници.
Те не се страхуват от топлинен удар.
Не знаех, че тук има финикови палми.
Те не са местни. Не могат да оцелеят без мен.
Всяка една се нуждае от вода колкото за петима души на ден.
Двайсет палмови дървета.
Сто живота.
Да ги премахнем ли? Да пестим водата? - Не, не, не. Те са свещени.
Стар сън.
Най-големите и опасни същества на Аракис са пясъчните червеи,
които могат да достигнат 400 метра дължина.
Избягвайки ритмични звуци, които привличат червеите,
свободните прекосяват пустинята с помощта на "пясъчната походка".
Движение с неконтролиран ритъм, наподобяващо звуците на пустинята.
Растителността на Аракис съществува благодарение на свободните.
които отглеждат дълбоко вкоренени терариумни растения, като сагуаро,
буро-плевел, пясъчна върбинка и тамянов храст.
Овчарското дърво има най-дълбоките корени, достигащи 140 м дълбочина.
Тези растения виреят на места бедни на хранителни вещества.
Това е ловец-преследвач. Операторът му трябва да е наблизо.
Харконът е бил циментиран в дупката преди шест седмици.
Вкарал е ловеца-преследвач през водната тръба в стената.
Подведох ви, господарю. Нямам оправдание. Подавам оставка.
Ще ни лишиш от себе си сега? - Честта ми...
Те се опитаха да убият сина ми! Не ме е грижа за честта ти!
Ако искаш прошка, хвани шпионите. - Да, господарю.
Съществото да напусне.
Не се страхувайте да говорите. Домашният любимец не ви разбира.
Махай се!
Той разбира. Активирайте безшумен режим.
Какво е посланието на императора?
Той ще ви подаде ръка. С армията си от сардукари.
Никой не трябва да узнава. - Над Аракис няма сателити.
Атреидите ще умрат в мрака.
По този въпрос... Дук Лито Атреидски не е от значение за съсловието ни,
но съпругата му е под наша закрила, както и синът й.
Позволете им достойнството на изгнанието.
Династията на харконите не би нарушила неприкосновеността на вашето съсловие.
Давам ви думата си. Няма да ги нараним.
Ако синът на дука оцелее... - Всички атреиди ще умрат.
Дадохте думата си на вещицата. Тя вижда твърде много.
Казах, че няма да ги нараня и няма да го направя.
Но Аракис е Аракис, а пустинята прибира слабите.
Моята пустиня.
Моята Аракис.
Моята Дюн.
Първата стратегическа среща
на Пол Атреидски, хванал с голи ръце ловец-преследвач, като древен герой.
Благодаря за унижението, старецо. - Ще те държа под око.
Мирно!
Да започваме.
Туфир, оперативен отчет.
Открих копие от счетоводните книги на харконите.
Харконите са изнасяли оттук по 10 милиарда солария на година.
"Те ще смучат от благата на морето и от съкровищата, скрити в пясъка."
Няма да видим подобна печалба с оборудването, което са ни оставили.
Какви са щетите?
Това са силози за подправката.
Трябва да запълним всичките.
Всичките? - На всеки 25 стандартни дни.
Саботажите на харконите ще ни забавят. - Кой ще е арбитърът?
Няма ли арбитър на промяната? - Кого е назначил императорът?
Д-р Лайът Кайнс, имперски еколог. Тя е тук е от 20 години.
Казаха ми, че е ексцентрична. - Искам лично да инспектирам добива.
Не бих ви препоръчал. - Нека арбитърът да ни придружи.
Трябваше отдавна да се срещнем. Така ще имаме имперска защита.
Заложник. Харесва ми.
Той е тук, господарю.
Погрижете се за тях, те са приятели. - Дънкан!
Момчето ми!
Кълна се, че си пораснал. - Миришеш много по-лошо.
Четири седмици живях със свободните. В пустинна пещера наречена "заслона".
Стилгар, водачът им, дойде да се срещне с вас.
Как е скрит този заслон? - Той е под земята.
Аракис е пълна с пещери. - Колко е голямо мястото?
Около десет хиляди хора. Има стотици подобни заслона.
Милиони свободни. Ти беше прав.
Харконите ги изчисляваха на 50,000 за цялата планета.
Свободните ме наблюдаваха с дни, без да ги видя.
Накрая изпратиха боец да ме убие. Трябва да ви кажа...
Никога не съм бил по-близо до смъртта.
Няма по-добри бойци в империята. Те се бият като демони.
Пустинна сила.
Добре се справи, Дънкан. - Благодаря, господарю.
Господарю, водачът има нож. Не иска да го предаде.
Кристален нож. Той е свещен за народа му.
Пуснете го.
Спри там! Спри!
Стилгар.
Добре дошъл.
Уважавам личното достойнство на всеки, който уважава моето.
Чакайте!
Благодарим ти, Стилгар, за подаръка от телесната вода.
Приемаме го в духа, в който е даден.
Радвам се, че дойде. Нашите народи имат да предложат много един на друг.
Вие сте чужденци, дошли за подправката, без нищо в замяна.
Това е вярно.
Знам, че сте страдали под управлението на харконите.
Кажете какво искате. Ако мога, ще ви го дам, без нищо в замяна.
Да не издирвате заслоните ни, да не преминавате през земите ни.
Пустинята беше наша, дълго преди да дойдете за подправката.
Задръжте я, но след това се прибирайте зад стените си
и оставете пустинята на свободните. - Обръщай се към дука с "господарю".
Гърни, почакай малко.
Императорът ми повери Аракис, за да я управлявам и защитавам.
Не мога да обещая, че няма да пътувам през пустинята при нужда,
но заслоните ви ще бъдат ваши завинаги.
И няма да бъдете гонени, докато аз управлявам тук.
Това е много почтено. Трябва да тръгвам. Нямам какво друго да кажа.
Няма ли да останеш? За нас ще е чест.
Честта изисква от мен да бъда другаде.
Знам кой си.
Не ми допада. - Планът ни сработва.
Но ще отнеме време? - Да.
Ще отнеме време.
Това е за теб.
Паракомпас. Тук луните имат магнитни полета, така че...
... обикновен компас няма да сочи на север.
Трябва прецизно устройство. - Свободните ли ги произвеждат?
Влагосъхраняващи костюми, кречетала за пясък и други.
Какво е "кречетало за пясък"?
Това е кречетало за пясък.
Боже мой, станал си местен.
Ти им се възхищаваш.
Да, те са яростни, но предани.
В унисон с пустинята. Те са част от нея и тя е част от тях.
Ще видиш. Пустинята е красива.
Предупреждение за температури до 60°С!
Температурата в момента е 30°С, но ще се покачи до 10 минути.
Последно предупреждение!
Арбитър на промяната, господарю. Д-р Лайът Кайнс.
Господарю, добре дошли на Аракис.
Вие сте имперският еколог. Благодаря за влагосъхраняващите костюми.
Те са направени от свободните. Няма по-добри.
С ваше разрешение, трябва да проверя костюма ви.
Всичко е наред.
Д-р Кайнс, оставяме се в ръцете ви.
Влагосъхраняващият костюм е много ефективна филтрираща система.
Дори толкова рано сутринта, няма да оцелеете и два часа без костюм.
Той охлажда тялото и рециклира водата, отделена при потенето.
Захранва се от движението на тялото.
В маската има тръба за пиене на рециклираната вода.
При добре работещ костюм, загубата на вода е минимална.
Впечатляващо.
Да погледнем и твоя костюм, момче.
Носил ли си влагосъхраняващ костюм? - Не, за първи път ми е.
Кой те научи да пристягаш така пустинните ботуши?
Струваше ми се правилно.
"Той ще знае вашите начини, сякаш има вродена способност."
Принадлежиш към свободните?
Принадлежа към заслони и селища.
Нека да инспектираме добива, от който зависи препитанието ви.
Какво правите, ако падне орнитоптер? - Не е желателно.
Това е територия на червеите.
Облак от прах.
Виждам го.
Това е един от комбайните ви.
Подправката се вижда, разпръсната по повърхността.
Богато находище, съдейки по цвета.
Ако се изкачите по-нависоко, ще имате по-добра видимост.
Това са наблюдатели. Следят за признаци за червеи.
Признаци за червеи? - Движещи се пясъчни вълни.
Червеите се придвижват близо до повърхността, когато нападат.
При достатъчно търпение, би трябвало до видим някой.
Червеите винаги ли идват? - Да, привличат ги ритмични звуци.
Защо не използваме защитни полета? - Те са смъртоносни в пустинята.
Привличат и влудяват червеите.
Червей ли е това?
И то голям. Имате набито око.
Викаме комбайн "Делта Аякс-9". Признаци за червеи. Потвърдете.
Кой вика "Делта Аякс-9"? Край.
Не изглеждат разтревожени. - Нередовен имперски полет.
Признаци за червеи на север и изток от вас, на 3,7 км разстояние.
Тук е "Наблюдател-1". Потвърждаваме признаци за червеи.
Изчакайте да изчислим времето до сблъсъка.
Червеят се движи към вас. Сблъсък след 5 минути.
Какво следва сега? - Ще повикат транспорт за изтегляне.
Ще добиват до последно. - Готови сме за скачване.
Сблъсък след 5 минути. Край.
Виждате ли транспортьора?
Ето го. - Говори транспортьорът.
Захождаме от изток. Приготвяме се за скачване.
Разбрано. Готови за скачване.
Остават 5 минути. - Разбрано.
Излитане след 30 секунди. - Започваме скачване. Дръжте се.
Неуспешно скачване. Какво става?
Една от куките е повредена. - По дяволите!
Транспортьорът не може да ви вдигне без куката.
До всички транспортьори в района. Отговорете, моля.
Дайте ни актуална информация. - Трябва да напуснете комбайна.
Колко хора има в комбайна? - Екипаж от 21.
Можем да вземем по шест. Не достигат за трима души.
Ще намерим начин.
Говори дук Лито Атреидски. Кацаме, за да евакуираме екипажа.
Идваме отляво.
Генераторите за защитното поле. - Гърни, кажи им да ги изхвърлят.
Да, господарю. - Пол, иди отзад и насочвай хората.
"Делта Аякс-9", изпратете по 7 души до всеки от корабите ми.
Две минути до сблъсъка.
Времето изтича. Напуснете незабавно комбайна.
Къде са? - Ненапразно имаме разпоредби.
Ако напуснем комбайна, ще умрем. Не можем да оставим подправката.
По дяволите подправката! Веднага напуснете комбайна!
Седем души насам и седем натам!
Бързо, бързо!
Куизъц Хадерах.
Куизъц Хадерах се пробужда.
Бързо, качвай се!
Той е тук!
Пол!
Разпознавам походката ти, старецо.
Ставай! Да вървим!
Какво ти става? Хайде! Бягай!
"Благословен да е творецът-вестител и водата му. Идването и отиването му."
"Нека преходът му да прочисти света и да го запази за своя народ!"
Не може да поемаш такъв риск. Ти носиш отговорност.
Съжалявам, няма да се повтори. - Върви.
Д-р Кайнс!
Видяхте го. Със собствените си очи.
Очевидно е, оставили са ни развалини. Те искат да ни провалят.
Транспортьорът беше просто стар. Пустинята не прощава на оборудването.
Знаете какво ще се случи, ако не възстановя добива на подправката.
Не съм тук, за да заема мястото ви.
Аракис е виждала хора като вас да идват и да си отиват.
Грижете се добре за семейството си.
Пустинята не прощава и на хората.
Подправката съдържа психоактивни вещества.
Изглежда, че сте чувствителен към тях.
Ще се оправите.
Благодаря ви, д-р Юи.
Не беше алергична реакция.
Имах видение.
Бях в пълно съзнание.
Какво видя?
Куизъц Хадерах.
Ти виждаш.
Объркващо е. Мислех, че виждам смъртта си, но не беше.
Знам, че един нож е от значение.
Някой ще ми даде кинжал.
Но не знам кой и кога или къде.
Някои неща са кристално ясни, усещам ги.
Знам, че си бременна.
Няма как да знаеш.
Самата аз разбрах едва преди няколко седмици.
САЛУСА СЕКУНДУС, ПЛАНЕТАТА НА ИМПЕРСКАТА АРМИЯ
Какво иска баронът? Харконите превъзхождат числено атреидите.
Баронът няма нужда от нас.
Легионите на атреидите са най-добрите в империята.
Обучени са от Гърни Халик и Дънкан Айдахо.
Ние сме сардукари, елитната армия на императора.
Тези, които застават срещу нас, са обречени.
Така да бъде.
Три батальона, както се разбрахме.
Заповедта на императора ще бъде изпълнена.
Трябва да знаеш нещо за Пол. - Не.
Не мисля, че искам да знам.
Не е същият, откакто го изправи пред светата майка.
Той е разсеян.
Джесика, ти ми дари син.
От мига, когато той се роди, не съм се съмнявал в теб, имах ти пълно доверие.
Дори когато стоеше в сянка.
Ще те попитам само едно нещо.
Ако се случи нещо...
... ще закриляш ли нашия син? - С живота си.
Не питам майка му, а бин-джезъритката.
Ще закриляш ли Пол?
Защо са тези мисли?
Лито, това не си ти.
Мислех, че ще имаме повече време.
Лека нощ, господарю Пол.
Лека нощ, д-р Юи.
Трябва да поспиш.
Не. Не по този начин.
Трябваше да се оженя за теб.
Хауът. Охрана.
Охрана!
Господарю...
Защитното поле е изключено.
Мили Боже!
Всички въоръжени кораби във въздуха! Хайде!
Хайде!
След мен!
Атреиди! - Атреиди!
Сардукари!
Съжалявам, господарю.
Но сключих сделка с барона.
Защо? - Нямах избор.
Харконите държат съпругата ми, Уана.
Те ще я разчленят като кукла.
Ще откупя свободата й. С цената на вас.
За Пол. Ще направя каквото мога.
А вие... ще убиете човек за мен.
Ще подменя задния ви зъб.
Ако стиснете здраво, зъбът ще се счупи.
Дъхът ви ще изпълни въздуха с отрова.
Ще бъде последния ви дъх, но, ако изберете подходящия момент...
... ще бъде и последния дъх на барона.
Пол...
Ще ги захвърлим в пустинята и ще ги оставим на червеите.
Защо не им прережем гърлата?
Може да използват жрица на истината.
Така ще кажем, че не сме ги убили.
Белязаният е глух.
Вървете в Ада!
Не съм имал благородница.
А ти? - Бин-джезъритките не са такива.
Тя е достатъчно благородна за мен.
Да хвърлим момчето на червеите и дълго да се сбогуваме с нея.
Да не си посмял да докоснеш майка ми.
Недей да говориш.
Недей. Не си готов за това.
Отпуши устата й!
Млъквай!
Контролирай тона на гласа.
Достатъчно се отдалечихме. Да изхвърлим момчето.
Отпуши устата й!
Убий го!
Освободи ни!
Спри! Срежи въжето!
Дай ми ножа!
Тонът на гласа ти беше прекалено форсиран.
Екипировка на свободните.
Деактивираха кораба.
Имаш чудесна кухня, братовчеде.
Това е почеркът на д-р Юи.
"Ако някой се измъкне жив от Аракийн, сред екипировката има атреидски маяк."
"Ако е рекъл Бог, ще ви открият."
Бароне, това е д-р Юи.
Предателят.
Какво искаш?
Заглуших комуникационните системи и изключих защитното поле.
Дадох ви дука и семейството му.
Спазил си сделката.
И какво трябваше да направя за теб?
Да избавите съпругата ми от страданието й.
Да...
Казах, че ще я освободя. Че ще можеш да отидеш при нея.
Така че, отиди при нея.
Кой мислиш, че е следващият?
Това е кречетало. Няма влагосъхраняващи костюми.
Нещото, което ни трябва.
От стотици години проливаме кръв помежду си.
Но вече не.
Синът и наложницата ти са мъртви.
Династията на атреидите падна.
Кръвната ти линия ще бъде прекъсната завинаги.
Какво каза?
"Тук стоя и тук оставам!"
Кайнс! - Тук не е безопасно за теб.
Ще кажеш ли на Ландсрада как бяхме предадени и избити?
Наредено ми е да не казвам нищо.
Да не виждам нищо.
Императорът ни е изпратил тук, за да умрем.
Тук има подправка.
Това е бъдещето. То се задава.
Свещена война се разгаря във Вселената като неугасим огън.
Пол, виждам, че си уплашен. Кажи ми от какво се страхуваш.
Някой да ми помогне, моля!
Пол...
Задава се. Свещена война се разгаря във Вселената като неугасим огън.
Войнска религия размахва знамето на атреидите в името на баща ми!
Фанатични легиони се кланят пред черепа на баща ми!
Война в мое име! Всички крещят името ми!
Пол...
Пол Атреидски, ти си син на баща си, ти си мой син.
Ти си дук Пол Атреидски.
Ти знаеш кой си.
Остави ме!
Ти ми причини това! Твоята бин-джезъритка ме превърна в изрод!
Баща ми е мъртъв.
Някой е наблизо.
Трябва да пиеш вода.
Това е рециклирана вода от палатката.
Пот и сълзи.
Да се махаме оттук.
Това е Дънкан.
Милейди. Пол.
Съжалявам, баща ти... - Знаем.
Господарю мой...
Вземете.
Изпийте това.
Харконите нападнаха всички населени места едновременно.
Десетина легиона и стотици кораби. Имаше и сардукари, поне 2 батальона.
Сигурен ли си? - Кръстосаш ли меч със сардукар...
... го разбираш. - Значи императорът е избрал страна.
Какво казва арбитърът на промяната?
Императорът ми забранява да говоря. - Но рискуваш живота си, помагайки ни.
Задава се буря.
Бурята ще ни застигне до няколко часа. Тук ще сме в безопасност.
Знаете ли какво е това място? Стара станция за екологични тестове.
Целта бе да се облагороди планетата и да се използва водата под пясъците.
Аракис можеше да е рай.
Работата започна и тогава откриха подправката.
И желанието се изпари. Танат, намери им влагосъхраняващи костюми.
Добре, Лайът. - Шамир, кафе, моля.
Разбира се, Лайът.
Коя си ти за свободните?
Знаете ли от кое се страхуват великите династии най-много?
От същото нещо, което ни сполетя тук.
Сардукарите да дойдат и да ги убият един по един.
Само ако са обединени, имат шанс срещу империята.
Ще свидетелстваш ли за това, че императорът се обърна срещу нас?
Ако ми повярват, ще избухне война между великите династии и императора.
Ще настъпи хаос в империята.
Ако предложа на императора алтернатива на хаоса?
Императорът няма синове, а дъщерите му са неомъжени.
Ще поискаш трона?
Не разбираш ли, че императорът доведе тук атреидите, за да ви убие?
Ти си едно изгубено момче, което се крие в дупка под земята.
Свободните говорят за Лизан-ал-Гаиб.
Внимавай.
"Гласът от външния свят", който ще ги отведе в Рая.
Суеверие.
Знам, че си обичала боец от свободните, загинал в битка.
Знам, че обитаваш два свята и носиш много имена.
Видях мечтата ти.
Като император мога да превърна Аракис в рай с един жест на ръката.
Наистина ли мислиш, че може да е Очаквания?
Изглежда много млад.
Сардукари!
Не! Дънкан! - Пол, недей!
Дънкан! - Не!
Не! Недей, Дънкан!
Той запечата вратата. - Не!
Той е мъртъв. - Дънкан!
Трябва да тръгваме! Нямаме друг избор!
Хайде, Пол!
Хайде, хайде!
Светлината ще ви отведе до орнитоптер, готов за излитане.
Бурята е най-добрият ви шанс. Над 5000 метра има предимно прах.
Изкачете се дотам и летете на юг. Намерете свободните.
Не идваш с нас? - Той побира само двама.
Ще отида до друга станция и ще докладвам на Ландсрада.
Как? - Аз съм от свободните.
Пустинята е моят дом.
Успех. - Успех.
Кайнс, ти предаде императора.
Служа само на един господар.
Името му е Шай-хулуд.
Зад нас има топтери!
Пол, не сме достатъчно нависоко!
"Не бива да се страхувам. Страхът погубва разума."
"Страхът е малката смърт, която унищожава напълно."
Съзри приятеля!
Загадката на живота не е проблем за разрешаване...
... а действителност за изживяване.
Процес, който не може да бъде разбран като се спре.
Трябва да се движим с процеса.
Трябва да се потопим в него, да плаваме с него.
Остави се. Остави се на него.
Той не е напълно излекуван.
Преследвахме ги в кориолна буря.
Със скорост на вятъра от 800 километра в час.
Нищо не оцелява в такава буря. Те са мъртви. Със сигурност.
Сторено е значи.
Кажи на Гайъди Прайм да започнат да продават запасите от подправката.
Но бавно. Не искаме цената да падне.
Нямаш представа какво ми струваше всичко това.
Сега имам само едно изискване. Доход.
Стискай, Рабан. Стискай здраво.
Да, чичо. А свободните?
Избийте ги.
Ние сме на над 5000 метра.
Веднага щом кацнем, побегни към скалите.
Диша се през това.
Сега трябва да открием свободните.
Добре ли си? - Да.
Пол...
Не се страхувай.
Дори малка пустинна мишка може да оцелее.
Трябва да се изправиш срещу страха си.
Приятел ще ти помогне.
Следвай приятеля.
Имаш много да научиш.
Ще ти покажа природата на пустинята.
Тръгни с мен.
Заслонът, където е живял Дънкан,
е някъде в тази посока.
Виждам зеленина. Там.
Това означава, че там живеят свободни.
Ще пресечем по тъмно. Така правят свободните.
Навлизаме в територията на червеите.
Не може да ходим нормално. Ако го направим, ще умрем.
Трябва да ходим като свободните. Нарича се "пясъчна походка".
Поне според филмовите книги у дома.
Да, разбрах. - Добре, прави същите движения.
Мисля, че това е правилната посока.
Наблизо е. Да се махаме оттук.
Почакай.
Гърмящи пясъци.
Бягай!
Бягай, бягай!
Това е кречетало.
Някой е задействал кречетало.
Пол, бягай!
Колко са големи? Това беше безумно.
Някой го е повикал.
Не сме сами.
Не бягайте.
Ще пропилеете само водата на тялото си.
Почакай.
Стилгар.
Познаваш ме. Присъствах, когато дойде в съвета на баща ми.
Това е синът на дука. - Какво чакаш? Трябва ни водата им.
Момчето, за което ти разказах. Не можем да го докоснем.
Той ли е Лизан-ал-Гаиб? - Той не се е доказал.
Те са слаби хора. - Джеймис.
Смело пресякоха пътя на Шай-хулуд.
Той не говори и не се държи като слаб човек.
Нито пък баща му. - Моето кречетало спаси живота му.
Вразуми се, Стилгар. Той не е Очаквания.
Имаме могъщи приятели. Ако стигнем до Каладън, ще бъдете възнаградени.
Няма по-голямо богатство от водата в тялото ти.
Момчето е младо. То може да се научи.
Ще получи убежище.
Но жената необучена.
Твърде стара е, за да се научи.
Назад, кучета!
Тя ще пререже гърлото ми.
Защо не каза, че си странна жена и боец?
Разговорът беше кратък.
Мир, жено, мир.
Избързах с преценката.
Слънцето изгрява. Трябва да стигнем до заслона.
Там ще се реши съдбата на непознатите.
Дотогава са под моя закрила.
Давам ви думата си.
Нямаше да ти позволя да нараниш приятелите ми.
Казват, че си "Онзи, който ще ни заведе в рая", но си малко момче.
Избра най-трудния път нагоре. Следвай ме.
Слизайте!
Дай ми го.
Ще получиш пистолет маула, когато го заслужиш.
Дай ми го.
Чани, ти отговаряш за безопасността на новодошлите.
Да тръгваме. - Не ги искам.
Джеймис, вече казах. Замълчи.
Говориш като водач. Най-силният предвожда.
Тя те победи.
Позовавам се на закона амтал.
Не може да предизвикваш Сайядина. - Кой ще се бие в нейно име?
Джеймис, не го прави. Недей. Нощта избледнява.
Слънцето ще види смъртта му. Къде е нейният избраник?
Приемам избраника й.
Пол Атреидски трябва да умре.
За да се роди Куизъц Хадерах.
Не се страхувай. Не се съпротивлявай.
Когато отнемаш живот, отнемаш собствения си.
Не вярвам, че си Лизан-ал-Гаиб.
Но искам да умреш с достойнство.
Този кристален нож ми беше даден от прапралеля ми.
Изработен е от зъб на Шай-хулуд, великия пясъчен червей.
Това би било голяма чест, ако умреш с него в ръка.
Къде е чужденецът?
Джеймис е добър боец. Няма да те остави да страдаш.
Чани...
Няма значение.
Нека ножът ти да се нащърби и натроши!
Приветствай острието ми.
Този свят ще те убие.
Така ще стане по-бързо.
Предаваш ли си?!
Момчето не знае правилото ни.
При предизвикателството няма отказване, само смърт.
Играе ли си с него? - Не.
Пол никога не е убивал човек.
Куизъц Хадерах.
Надигни се.
Сега си един от нас. Живот за живот.
Ела с нас в заслона. - Не.
Пол трябва да напусне планетата. Сигурно имате контрабандисти, кораби?
Не. - Имате...
Императорът ни изпрати на това място.
Баща ми дойде тук.
Не за подправката, не за богатства,
а заради силата на вашия народ.
Моят път води в пустинята.
Виждам го.
Ако ни приемете, ще дойдем с вас.
Пустинна сила.
Това е само началото.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: dimi123
http://subs.sab.bz/ ®Translator's Heaven