По действителни събития
ДЖАК ХЮСТЪН и ЕМИЛИЯ КЛАРК
във филма
ИЗВЪН ПОДОЗРЕНИЕ
Знаете ли кое е най-лошото да си мъртъв?
Намерих нещо!
Имаш прекалено много време за размисъл.
Да размишляваш е болезнено. Да знаеш разни неща - също.
Виждате ли дърветата? Те знаят какво ще се случи.
Знаят, че някой ще умре.
Някога бях обикновено момиче,
живеещо в обикновен град.
ПАЙКВИЛ, КЕНТЪКИ, 1988 Г
И аз като другите мечтаех да се измъкна от там.
Но нещата се объркват, както ще стане и сега.
Мините затварят, компаниите фалират,
браковете са разпадат.
Работните места изчезват, заплатата спира.
Но децата остават,
сметките не спират да пристигат,
а ти правиш това, което е необходимо,
или поне така си казваш.
Правиш това, което е необходимо.
Това те променя, малко по малко, стъпка по стъпка.
Скоро осъзнаваш, че ходиш със самия дявол.
Не след дълго осребряваш и чековете му.
Ти да видиш! Джаки О! - Здравей, Бъмпи!
Ще дойдеш ли довечера? - И питаш.
Ден за заплати, а? - Много си прав.
Какво правиш тук, сестричке?
Дошла си за ежегодното къдрене?
Добре дошли в Пайквил, Кентъки.
Града, който никой никога не напуска.
Какво, за Бога... - Здрасти, мамо.
Още сте по пижами в два следобед?
Ядохте ли? - Не.
Да ви кажа ли защо?
Защото тате още спи, ето защо.
Мамка му, Кеш! Точно затова се разведох с косматия ти задник!
Следобед е, а децата още не са яли. И пак играят видеоигри.
Прекалено много насилие има в тях и го знаеш.
Или анимационни филми, или нищо.
Заповядай, миличка. - Мерси, мамо.
Добро момиче.
Разведе се с мен, за да взимаш 86 долара повече от социалните.
По мен не би крещяла, Сузи.
Ако се намърдаш под завивките с мен, ще ставам, когато кажеш.
Гаджето ти ме сваля, тъпа повлекано!
И си плати наема, кучко!
А на теб не съм ти никаква Сузи.
Да не мислиш, че ще те оставя насаме с моя перкоцет?
Твой ли е вече? А къде отива половината ми заплата?
Не започвай пак, Сузи. - Ще помагаш с децата?
Дори закуска не им правиш. И не ме наричай Сузи.
Не искам да слушам. - Аз нося чековете и ги осребрявам.
Ти с какво допринасяш? - Дай ги.
Къде е другата половина?
Осребрих онзи от Западна Вирджиния, този от Кентъки още не съм.
Защо? - Защото имаше ченге в банката.
И? - Какво "и"?
Не искам някакво ченге да ме гледа, докато извършвам измама.
В Кентъки не е измама. Нали живееш тук?
Измама е в Западна Вирджиния. - Като искаш парите си ги вземи сам!
Какво ще кажеш аз да лежа в леглото, а ти да ходиш там?
И не виждам приятеля ти Джо да вади пари за наема.
Защо трябва да приютяваш всеки нещастник, който познаваш...
Казах... Не искам да слушам.
Ясно ли е?
Да.
Има два начина за изкарване на пари в този град след затварянето на мината.
Единият е погребални услуги.
Другият е продажба на наркотици.
Понякога ми се искаше да съм в погребалния бизнес.
Цял живот съм искала само и единствено да се измъкна от Пайквил.
Защо изобщо някой ще иска да идва тук? Така и не разбрах.
Агент Пътнам. - Здрасти, Тод.
Когато видях за първи път Марк Пътнам, реших, че е като излязъл от списание.
Добре дошъл в местния офис на ФБР.
Казвам се Марк Пътнам. Това е жена ми Кати.
Беше като излязъл от сън, в който нищо не може да се обърка.
Като субстанция, от която си взел твърде много и си прозрял нещата.
Ще е хубаво, ако започнеш с нещо ударно. Ако разкриеш голям случай.
Дори и в затънтено място като това.
Има случаи с наркотици, Тод го спомена. Може да ти позволят да ги поемеш.
Извършен е и банков обир.
Обрал е 11 банки за четири месеца, а е откраднал само 21 000.
Това е по-малко от една трета от средния процент за страната.
Даже банките тук са на границата на фалита.
Но има три пъти по-голяма успеваемост в бягствата, средно за обирджиите,
така че явно прави нещата както трябва.
Какво?
Харесва ми, когато жена ми е така запозната със статистиките.
Не си разхвърляй дрехите, Марк.
МИННОДОБИВНА БАНКА НА 8 КИЛОМЕТРА ОТ ПАЙКВИЛ
Хвърли оръжието и излез от колата!
ОФИС НА ФБР, ПАЙКВИЛ
Кой е подреждал файловете? - Не съм аз и няма аз да ги оправям.
Пенсионирам се след шест месеца.
Чух, че си бил чиновник, преди да те приемат в академията.
Така ли е?
Казват, че от чиновниците не стават добри агенти.
И аз така съм чувал. - Всички грешите.
ФБР, Пайквил.
Защо си се показал, заместник шерифе?
А какво да направя? Да го оставя да влезе в банката с пушка?
Трябвало е да изчакаш, както бях инструктирал шефа ти.
Опитваме се да го заловим.
При положение, че има цивилни вътре? Това е лудост.
Разбирам, че не си видял и номерата му.
Не видях номер, защото нямаше регистрационни номера.
Разпозна ли марката на автомобила?
Не.
С това се изчерпва всичко.
Какво искаш?
Искам да присъствам на разпита на собственика на автомобила.
По-добре това, отколкото да се обадя на началниците в Ковингтън
и да ги моля да те поставят под 24-часово наблюдение.
Това заплаха ли беше?
Откъде си? - Данвил, Кънектикът.
Къде е това? - На час и половина от Ню Йорк.
Сещаш се, центъра на света.
Имаш ли си име? - Марк Пътнам.
Ранди Маккой.
Като враждата между Хатфийлд и Маккой? - Точно.
Наследил съм и семейната черта да избухвам.
Откога работиш в шерифството? - От ноември.
Новият шериф е приятел на майка ми.
Приятел на майка ти? Така ли се докопа до работата?
Точно.
Откога си човек на правителството?
От две седмици.
Ти си първият янки, който не се страхува да се накаля.
Това ли е автомобилът? - Той е. Качвай се!
Не разбирам. Защо е дошъл да го върне?
От старомодните бандити е. Връщат откраднатата кола на собственика.
Добре ли си, приятел? - И още как. Шегуваш ли се?
Дръж се!
Ето го!
Всичко, което искаше Марк Пътнам, бе да е герой.
Това беше детската му мечта.
Да бъде от ФБР и да хваща лошите.
Ако се прехранваш, като залавяш лошите,
това те прави от добрите, нали?
ФБР! Спри или ще стрелям!
Скоро след това един от тъпите ни клиенти се сби.
Сби се с малкото ми братче Боунс.
Познаваш ли го този? - Това е малкото ми момче.
Брат ми е. - Дай си ми шибаните пари, кучко!
Вече са мои. - Начукай си го!
Остави брат ми!
Престани! Махни се от него!
Замеси се с грешния човек!
Сега какво ще направите?
Какви ги вършиш?
Чакай, спри!
Джорджа, хайде! - Боунс?
Дай да видя. Натискай мястото.
Мамка му. Мамка му!
Всичко ще бъде наред!
Боунс?
Боунс, почакай!
Ще го закарам в спешното!
Какво има? - Местен наркопласьор е сгафил.
Не бива да допускаме да се измъкне.
Заместник шерифът нареди да ти кажа.
Не, не е. Не и посред нощ.
И той си е в леглото като всички.
Смяташ, че ако действаме веднага ще го хванем в издънка, нали?
По дяволите! Стой тук. - Че къде другаде да ида?
Оня тъпак, брат ти.
Боунс, така се радвам да те видя.
Казахме на ченгетата, че е било самозащита.
Няма за какво да се тревожиш. - То си беше така.
Не се вързаха. - Влизай. Какво да ти дадем?
Иска наркотици. Няма пари, но иска дрога.
И аз се радвам да те видя. Онзи мъртъв ли е?
Ще се оправи. В болницата е.
Не ме интересува какво казва сестра ти. Цената е 180.
610 за всичко.
Единствената причина да ти го дам, е, че се махаш от тук.
Нали така? - Да, да.
Едната линия е за теб.
ФБР! Отваряйте!
Дошъл си, за да се предадеш, ясно?
Не ги пускай, ако не ти покажат заповед. Дай това!
Отваряйте! ФБР! - Изхвърли сламката, идиот!
Отваряйте!
Прикривате беглец. - Никого не прикриваме.
Ако откриете нещо без заповед, няма да мине пред съд.
Проклятие! Извинявай, Сузи.
Вече имаме всички права. - Добре де.
Сузи, Кеш, как сте?
Размърдай се. Да започнем от банята. - Добре.
Наред ли е всичко? - Да. Седнете там до масичката.
Казах ти да не ги пускаш без заповед. - Показаха ми оръжие.
Не беше предложение. Сядайте!
Няма ли да кажеш нещо?
Не започнах аз това. - Но можеш да го довършиш.
Искаш да спася тъпия задник на брат ти?
Не че се меся, но на твое място бих се тревожил за собствения си задник.
Така ли? - Достатъчен е и кокаина на масата,
за да се върнеш в затвора за поне две години.
Толкова, ако жена ти е изхвърлила останалото, в което се съмнявам.
Да не си надничал през ключалката? - Бъди сигурен.
Открих огледало.
Май някой е месил хляб на него.
И една голяма торба с хероин.
Тези са ми предписани.
Имаш рецепта за хиляда хапчета с перкоцет?
Притежава много по-ценни неща от тези.
Знае неща, които ще му осигурят сделка, както и на Боунс.
Не искам да бъда на купон, на който никой не иска да отиде.
Замълчи за момент, скъпи.
Никакви сделки, ако не е черно на бяло.
Какво шепнеш, Кеш?
Казах, че няма да говоря без сделка в писмен вид.
Значи си го правил и друг път? - Правил го е безброй пъти.
Викам да оставим Кеш да си помисли и да приберем братчето и дрогата.
Можем да правим каквото си поискаме. - Точно.
Боунс застреля онзи при самозащита! - Така беше...
Ранди, чуй ме... - Пусни ме!
В твой интерес е да уговориш мъжа си да сключи сделка.
Така ли било? - Точно така.
Чу ли това, тъпоумнико? Можем да се измъкнем само със сделка.
И моята жена е умна, Кеш. Добре е да ги слушаме.
Лека нощ.
Нека обобщя. Искаш седмично заплащане, да изчезне изпитателният ти срок
и да определяш размера на бонуса за информацията, преди да знаем каква е.
А ако се стигне до съд, искаш свидетелска защита.
Това ли е всичко?
Осъзнаваш, че това е доста, нали?
Ако ще и Джон Готи да си, това е много.
Предлагам много.
И кой е Джон Готи?
Добре. Забавлявай гостите ни, докато говоря с шефа.
Добре. Ще им разкажа рибарска история.
С братовчеда Тревор отидохме веднъж да ловим с голи ръце.
Може ли да ползвам телефона? - Дребен е, защото е по майчина линия.
На тихо място.
Сграбчи я за долната челюст и я измъкна от дупката.
Помагаше си и с крак.
Най-големият сом, който някога бях виждал.
30 кг без главата.
И я е хванал с ръка?
Ловили са ги с голи ръце, не чу ли? - Теб пък кой те пита?
Сюзън Смит? - Да?
Търсят те по телефона.
Да?
Аз съм, сестра ти.
Да не е станало нещо с децата? - Не.
Някаква от Уелфеър, Западна Вирджиния се обади.
По дяволите. - Търсеше информация за теб.
И си сигурна, че е от Уелфеър?
Да, знаеше ти номера и всичко останало.
Добре. Нещо друго? - Не. Реших, че искаш да знаеш.
Да, благодаря. Ще се видим после.
Чакай ме на паркинга на закусвалнята в 7 сутринта.
В седем? И защо да го правя? - За да подобрим сделката за брат ти.
За да остане мъжът ти на свобода.
Може и ти самата да намажеш нещо.
Оттук нататък няма да говоря с Кеш. Ще говоря само с шефа.
Щом те попита кой те търсеше, ще кажеш: "Не е твоя работа, не ме притежаваш".
Това ще е знакът, че ще дойдеш.
Ти си насъскал хората от Уелфеър.
Имам ли избор?
Да, ако поискаш нещо разумно.
Шефът му е отказал.
Предупредих те, че искаш твърде много, Кеш.
Ако искаш да хванеш голяма риба, ти трябва голяма стръв.
Наистина ли им разказа рибарска история?
Да, но не знаех, че ще му повлияе.
Не е смешно, хора. Трябва да помисля.
Кой те търсеше по телефона?
Не е твоя работа.
Не ме притежаваш.
Готови ли сме?
Ще съм готова след чаша кафе.
Сервитьорка?
Мамка ти!
Заповядай. Задето дойде на срещата ни.
Готина кола. - Мислиш ли?
Наследих я от човека, когото замених. Той пое нова работа в Лос Анджелис.
Късметлия.
Не харесваш ли Пайквил?
Израснах в град като този. - Всеки пък, щом се прецакат нещата,
се озовавам отново тук. Предполагам, това го определя като моето дъно.
Ако мъжът ти успее със сделката, може и двамата да се измъкнете от тук.
Винаги ли е така упорит, когато иска нещо?
Спечелил ме е, нали?
Продължаваш да го наричаш мой съпруг. Бивш е.
Да, но живеете заедно.
Живеем под един покрив, но не и заедно.
Явно не е достатъчно умен за теб.
Той е тъпоумник. - Какво изобщо означава това?
Леле, това ще си го запиша в споменика, г-н Голяма работа от ФБР.
Май се изложих, а?
Какво най-много искаш от живота, Сюзън?
Сериозно питам. Какво би преобърнало живота ти?
Не може да не си мислила. Аз го правя.
Да се изчистя от наркотиците.
И пари.
Рехабилитация и пари.
Значи си наркозависима, която търси помощ,
но живее с бившия си, който е пласьор?
Представям си колко ти е трудно.
Ти го казваш, не аз.
Да ти кажа ли какво искам аз?
Знам какво искаш.
Знам кое е федерално престъпление и кое не е.
Ето така се появява дяволът.
Не идва при теб като нещо зло.
Не идва обгърнат от пламъци.
Идва като нещото, за което си копняла.
Идва като самата теб.
Тук лежи моето татенце. Хайръм Гръмбли.
Оттатък е бащата на Кеш, Аймъс Смит. Кучият син.
Каза, че когато се прецакат нещата, се връщаш тук. А къде се прецакват?
Слушаш всяка моя дума, а?
Разбира се.
Питсбърг. С Кеш живяхме там една година.
Разкажи ми за клиентите на Кеш.
С какво се препитават, такива неща.
Тоест какви други престъпления вършат, за да можеш да ги опандизиш?
Точно така.
Марк, поемам доста голям риск.
С тези хора шега не бива.
Ако разберат, че ти снасям, ще ми подпалят къщата.
Като предупреждение.
Ако продължа, ще ми отрежат езика и ще нахранят кучетата с него.
В замяна ще те изчистят от дрогата, ще пратят теб и децата ти в друг щат,
ще получиш нова самоличност и прилична работа.
Ще го направят ли? - Правят го постоянно.
Ако ми помогнеш да заловя банковия обирджия,
ще ти платят десет бона.
Десет хилядарки.
Не те съдя, Сюзън, просто казвам, че не си опитвала да се откъснеш.
Не губи надежда. - Само надеждата ме крепи.
Разбирам. Ето. Вземи ги.
И помни. Големият риск носи големи пари.
Незначителният риск - дребни суми.
Разбра ли?
Красиви са, нали?
Искаш ли да подържиш някое от тях?
Чувстваш...
... сила. Разбираш ли?
Гледай да осребриш чековете в следващите дни.
Улица "Изи" е на две крачки.
Хайде де.
Леле.
Да не си проходила пак на църква? - Защо питаш?
Даже да ме ръкоположат ще ти е все тая. Не е ли така?
Стига, Сюзън, не може така.
Ако искаш да ти плащам, трябва да ми дадеш нещо.
Дадох ти стотици долари, а ти не си ми дала нищо.
Повтарям ти, че ще застраша живота си.
Той е застрашен и сега.
Колко време ще продължаваш така?
Колко време ще мине, преди да се озовеш в затвора или да бъдеш убита?
Какво ще правят децата ти? Как ще живеят?
На кого ще ги даде съдията? На Кеш или в дом?
И ти имаш дете, нали? - Да.
И съпруга? - Сега говорим за теб, Сюзън.
Кажи ми каква е.
Млада ли е?
Красива?
Хубаво тяло ли има?
Поддържа се във форма, ако това имаш предвид.
Значи е класа, така ли? - Не.
Защото класата не подхожда на всяка жена.
Ако не иска да ти направи свирка в кино салона, с какво точно е добра?
Престани.
Това, че Кеш те третира като евтина курва,
не ти дава повод да се държиш като такава.
Не разбираш ли, че си ключа към всичко, което искам да постигна тук?
За мен си най-важната жена в този град.
За Бога, дръж се достойно.
МАРТИН, КЕНТЪКИ НА 40 КМ ОТ ПАЙКВИЛ
Казва се Джо Бей. Мъжът ми го срещнал в затвора.
Живее с нас.
От четири месеца е при нас. Не знаех как да ти кажа.
Съжалявам.
Невероятно.
И си видяла оръжията с очите си?
Сюзън, това е удивително.
Стига. Не мога да направя това, знаеш го.
Да, знам.
И е говорел за предстоящ обир?
Не ми се иска да го кажа, но ще се наложи да му го позволим.
В противен случай не може да докажем нищо в съда.
Проклятие.
Внимание, това е обир! Отдалечете се от вратата! Движение!
Веднага!
Напълни торбата с пари! Бързо!
Вие двамата, излизайте от там! Хайде, старче!
Не мърдайте! Ръцете да стоят горе!
Мамка му!
Добре. Всички към трезора! Движете се!
Хайде! Бъде добро момче, иначе ще трябва да те убия.
А ти, дай ми и останалите пари! Всичките! Нямам цял ден!
Хайде! Побързай!
Бързо! - Чух те.
Давай ги.
Не я затваряй докрай. - Съжалявам, че развалих деня ви.
Давай, давай!
Мамка му! Простреляха ме!
Мамка му! - По дяволите!
ПЛАНИНСКА МИНА Р78 НА 10 КМ ОТ ПАЙКВИЛ
Познай какво. Джо Бей току-що обра Първа национална банка.
Готова ли си за следващата стъпка?
Да. Каква е тя?
Вероятно търси място, където да се скрие.
Помогни ми да го открием.
Добре. - Супер.
Трябва да тръгвам. - Ще се видим.
Ало? - Аз съм.
Здрасти, приятел.
Взех парите, но ще е трудно да ти ги дам.
Покрити са с багрилно вещество.
Искаш ли ги? - Не, всичко е точно.
Ясно. Би ли ми дал номера на мястото, където си?
Пишеш ли? - Да.
Ще ти звънна. Не, ти ми звънни. - Добре. Ще се видим.
Какво правиш? - Ти как мислиш?
Мамо, не е нужно да го правиш.
Джорджа, помогни на жената! Какво ти става?
Благодаря. - За нищо.
Дано да си прав. - Да, знам.
Три агенции са в акция, уповавайки се на думите на един наркозависим.
Точно в такива ситуации се случват уволненията.
Джо! - Джоузеф Борегард Рийвъс!
Говорят ФБР и Щатската полиция на Кентъки. Обграден си!
Излез с вдигнати ръце в следващите 30 секунди или ще нахлуем!
По дяволите.
Вие с мама се скрийте в килера, аз ще изляза отзад. Разбра ли?
Само да се облека!
Не стреляйте! Ще вляза!
ФБР! Не мърдай!
Спри или ще стрелям!
Патрул, получаваме сигнали за изстрели от огнестрелно оръжие на 1145-а улица.
Мръсни кучи синове!
В честен двубой ще ви наритам задниците! Чухте ли ме?
Пуснете го! - Не мърдай!
Лягай на земята! Не мърдай!
Кучи син! Като чух изстрела, почти се подмокрих от страх.
Представи си как се чувствах аз. - Не знаех кой кого стреля
и като се появи сърцето ми биеше като барабан.
Трябваше да видиш лицето му.
Добре, че са измислили белезниците.
Когато започнахте и прожекторите светнаха...
Беше готино, нали?
Сякаш ни даваха по новините.
Направихме го.
Да, направихме го.
Адски добър екип сме.
Заслужаваш награда.
Свършвал ли си така,
сякаш извира от пръстите на краката ти
и преминава през цялото ти тяло?
Не.
Наеми ни едно от бунгалата и ще го направиш.
Здравей, скъпа.
Кати, познай какво стана.
Заловихме го. В ареста е.
Здравей, миличко, тате се прибра. Искаш ли да папкаш?
Знаех си. - Боже. Да не си се сбил?
Не, беше съвсем леко сборичкване.
Поздравления.
Домът на Пътнам. Кого търсите? - Г-це Пътнам, обажда се Сюзън Смит.
Дано нямате против, че ви безпокоя.
Търся съпруга ви, но не мога да ви кажа защо.
Чувала съм за вас, Сюзън,
уви Марк не е тук.
Излезе да завързва приятелства с местните,
което е лесно на думи, но не и в действителност.
Да му се не знае, Кати, ако искаш да поговориш с някого,
не търсиш където трябва. Тук богаташите са си дървеняци.
Отиваш при загубеняците, ако искаш да си прекараш добре.
Това важи и за Кънектикът. - Така ли?
Не искам да се натрапвам, но би ли желала да изпием по чаша кафе?
Ако не искаш, няма проблем.
Не, идеята е чудесна.
Страхотно. Само да се сетя за място, което е...
по-далеч. Не бива да го афишираме.
Права си.
ВАРНИ, КЕНТЪКИ НА 27 КМ ОТ ПАЙКВИЛ
Марк ли? Той е най-праведният човек, когото познавам.
Разказа ми, че на бала неговата дама го завела на игрището при приятелите си,
които си въртели един джойнт, само един,
а той избягал и тичал чак до вкъщи. Три километра.
Вече бил наясно, че иска да се присъедини към ФБР.
Това е най-важното за него. - Не по-важно от теб и бебето.
Е, да.
Или поне така се надявам.
Ами ти? И ти ли си така праведна?
Не съвсем.
Изхвърлиха ме от католическото училище, задето пуших трева.
После открих момчетата и нещата излязоха от контрол.
На 18 прякора ми беше Белята.
А аз на 18 исках да стана модел на Плейбой.
Един ден просто осъзнах,
че приятелите ми са пораснали, а аз - не.
Те се женеха и създаваха семейства,
а аз се будех до непознати мъже.
Реших, че трябва да спра.
Как го направи?
Казах на родителите ми истината.
Изпратиха ме в рехабилитационен център в Аризона.
Платиха дълговете ми.
После срещнах Марк.
Сега имаме петгодишен план.
Ще останем тук две години,
после ще го прехвърлят в един от регионалните и по-големи офиси.
След това ще си направим второ дете.
Направили сте този план заедно? - Да.
Значи сте нещо като отбор.
Марк ми каза, че и ти искаш да започнеш начисто.
Според мен това е страхотно.
Ще се радвам, ако мога да помогна.
Няма да го пиеш, нали? - Вече не консумирам.
Щях да си поръчам диетична кола, но ти ме изпревари.
Имаш ли против? - Не, не.
Подлудяваш ме.
Не съм се чувствала така, откак бях на 15.
Мога така вечно.
Не можех да му се наситя.
Даже сто пъти да ми кажехте, че не чувства нищо към мен,
че е просто мираж и когато случаят приключи той ще изчезне,
нямаше да има значение.
Дори рискът започна да ми харесва.
Когато се любихме в леглото на жена му,
беше вълнуващо.
А това бе всичко, от което се нуждаех.
Баща ми беше шофьор на камион.
Трябваше да му видиш лицето, когато разбра, че са ме приели в Помфрет.
Разказа на всички.
Даже на диспечера си.
Какво е Помфрет?
Частно училище, което не можехме да си позволим.
Даже със стипендията му се налагаше
да тегли хиляда долара годишно, за да покрие таксите.
Не му беше лесно.
Първия път, когато разказа на приятелите си за мен,
беше първия път, когато бе горд с мен.
Обичал те е.
Да.
Почина, докато бях в колежа.
Иска ми се да ме беше видял, когато ме приеха във ФБР.
Щеше да откачи.
Не е нужно да си идеален, за да те обичат хората, Марк.
Погледни ме.
Какво има? - От липсата на дрога е.
Исках да съм в кондиция.
Справяш се страхотно.
Гордея се с теб.
Ти си единственото нещо, което ме кара да се чувствам добре напоследък.
Естествено, започнах да мисля, че заслужавам повече.
Че аз трябва да съм жената до него.
Може би исках прекалено много.
И тогава се появи Денвър Роудс.
Кой от вас е Марк Пътнам? - Аз, защо?
Защото ще те натоваря с делото на живота ти.
Два тона трева. И затвори чекмеджето. Нямам оръжие.
По-добре вади бележника, защото ще разказвам дълго.
Разказа на Марк за голям трансфер на наркотици в района на Стоунвил,
ръководена от престъпник на име Руфъс Грийн.
Прекарваше камиони пълни с дрога от Мексико
и ги складираше в старата мина, която бе купил.
Не действа само тук, а и в други страни.
Тук е момента да договорим някои компенсационни детайли...
Марк отделяше цялото си време по този случай.
Да, Ваша чест, нуждая се от заповед за обиск на въглищната мина в Медфорд.
За всички сгради и структури на терена, включително превозните средства.
Приложил съм три папки с допълнителна информация.
С Руфъс шега не бива. Ако разбере, че се срещаме, съм мъртъв.
Казах ти, че ще говоря с него.
Покажете ми мъж, който работи денонощно
и аз ще ви покажа жената, от която се крие.
Това е най-голямото дело в този офис.
Говорих с Бюрото. Няма да дадат повече от 30 бона.
Добре. - Можеш ли да се задържиш още там?
По наши данни Руфъс Грийн оперира в изоставена въглищна мина.
Това е щаба му, а това поглед над цялото място.
Изобилства от складове, в които могат да се поберат до 2 500 кг марихуана.
... че честно ще изпълнявам длъжността Президент на Съединените щати
И ще дам най-доброто от силите си... - И ще дам най-доброто от силите си...
Ще спазвам и защитавам Конституцията на Съединените щати...
Не може да идваш тук.
Къде беше?
Чаках в мотела повече от час.
Казах ти, че понякога няма да има възможност да се виждаме.
Казах ти го. - Защо не ми се обади?
Защото изникна нещо.
Защо не ми вдигна? - Защото изникна нещо, Сюзън.
Не мога винаги да съм до теб.
Имам си работа, семейство.
Аз също имам нужда от теб.
Когато с Кеш живеехме в Питсбърг,
познавахме трафикант, който държеше едно ченге на каишка. Капитан.
На това ще обърнеш внимание, нали?
Би било още едно перо в шапката ти.
Да арестуваш подкупен капитан от полицейския участък в Питсбърг.
Кога е било това?
Преди да допусна Кеш да ме забремени, като глупачка.
Виж, ще го обсъдим някой път.
Кога? - Ще ти се обадя.
Кога? - Утре. Обещавам.
Какво?
Забавлява ли се в мотела "Ред Клей"?
Не. - Другия път.
Бъмпи каза, че те е видял да излизаш от там.
Не съм казала, че не съм била там. Казах, че не съм се забавлявала.
Какво прави Бъмпи? Дотича тук и се разциври да му дадеш хапчета, нали?
Какво правиш? - Върви в къщата на гаджето си,
който и да е той. - Не можеш...
Не може да ми го причиниш. - Ако се върнеш, ще ти счупя врата.
Не. Кеш, не можеш...
Разкарай се от тук!
Трябва да й позволим да остане. Поне за тази вечер.
Утре ще може да отиде при сестра си.
Налага се. Не може да се върне там.
Не й вярвам. - Мислиш, че се преструва?
Не бих го изключил като вариант. - Не ни лъже.
Откъде знаеш?
Знам го, защото не би се доверил на информатор, който би излъгал.
Отдръпваше се.
Мислех, че мога да си го върна.
Тогава открих какво всъщност става.
Искаш ли да чуеш новината? - Разбира се. Каква е тя?
Бременна съм.
Очаква се да се роди през март.
Това не бе част от плана, но въпреки това е страхотно.
Не мислиш ли?
Невероятно е.
Чукаше ме като заек, а Кати беше бременната? Мамка му.
Здравей, Сузи.
Как сте? Какво прави Кеш?
Всичко е наред, Руфъс.
Надявам се, че бизнесът върви.
Идва краят на месеца.
Какво толкова те притеснява, че си дошла тук лично да ми го кажеш?
ФБР са на път да разбият мрежата ти.
Откъде знаеш, мамка ти? - Повярвай ми, знам.
Наблюдавахме ги от хълма.
Точно преди зазоряване пристигнаха два камиона и се изнесоха бързо.
Нямаше как да слезем толкова бързо.
Да, разбрах.
Няма да може да проследим връзките му, но е изоставил достатъчно трева,
за да заведем дело за трафик на наркотици срещу Руфъс Грийн.
Съжалявам, Марк. - Не е твоя вината.
Какво търсите тук?
Това е местопрестъпление, г-н Грийн.
Собствеността е моя.
Искаш да признаеш за трафика на наркотици ли, Руфъс?
Или предпочиташ да изчакаш обвинението?
Това ще е интересно. Не съм стъпвал тук от години.
Имам планове за това място, но не съм се навъртал наоколо.
Мястото е бунище. - На ваше място бих се отдръпнал.
Аз също не съм стъпвал тук. - Имаме негови снимки тук, тъпако.
Кого наричаш тъп? - И за теб съм специален агент Пътнам.
Значи имаш и свои снимки от тук, с гаджето си.
Точно така.
Какво каза? - Чу ме.
Я повтори.
Върви си, Руфъс. - Разбра ме.
Мамо!
Марк, някой счупи прозореца.
Мамо!
Всичко е наред, миличко.
Давай!
Мамо!
Изгаси го!
Кого очакваш да ти се обади? - За какво говориш?
Не откъсваш очи от телефона така както, когато беше на 13.
Знам ли. Не очаквам никого.
Тогава стани и ми помогни с покупките.
Сестричке, трябва да тръгвам.
От това няма да излезе нищо добро. - От кое?
Знаеш от кое. От това да се занимаваш с федерално ченге.
Аз съм значим информатор.
Някой ден ще изчезна по програма за защита на свидетелите,
тъй че се радвай, докато съм тук.
Ще се погубиш.
Снощи Руфъс Грийн изпрати хора да запалят къщата ми.
Не виниш мен, нали? - Напротив.
Не съм казвала на Руфъс Грийн за скъпоценната ти операция.
Разбира се, че си го направила. - Пълни глупости.
Престани с лъжите. Детето ми беше там. Изложи семейството ми на опасност.
Не съм.
Приготвил съм ти шест бона.
Подпишеш ли, са твои.
Щях да ги задържа, докато не дадеш показания.
После осъзнах, че се налага да се видим.
Явно ти е било трудно.
Не, ще бъде трудно за теб.
Не искам да се виждаме повече. Разбираш ли?
Само ако се наложи. - Какво ще рече това?
Ще ме търсиш, ако нещата станат сериозни, иначе ме остави на мира.
Не може така, Марк, не може!
Не може да се държиш така с главния си свидетел!
Мамо, това е Мустанг! - Откъде знаеш това?
Всички го разпознават. - Така ли?
Момичето ми определено го разпознава. А ти, господинчо?
Откъде го открадна? - Харесва ми.
Купих я. - С какво?
С половината от четирите бона, които получих.
Ще ти дам другата половина. - Откъде намери четири бона?
Изнудих онзи от мотел "Ред Клей".
Добре. Дай ми парите. - Квит ли сме?
Какво имаш предвид? - Знаеш какво.
Квит ли сме?
Да. Дай парите.
Стига ли ти толкова, смахната кучко?
Казвай кой ти даде парите! - Казах ти.
Богаташ е, от окръг Лестър, познат на майка ми.
Не го познаваш.
Защо ти е дал парите? Този път искам истината!
Защото му го лапах, затова!
Внимателно.
Закрепи я. - Готово.
Влизай.
Недей. Имаш счупени ребра.
Очевидно нещата станаха сериозни, а?
Като го казах, нямах предвид да проливаш кръв.
Ако знаех, че това ще те накара да дойдеш,
щях да си наритам задника много по-рано.
Носиш ми...
Мислите ни са с теб.
От Кати е.
Знай, че ни липсваш. С любов - Кати и Марк
Господи, Марк.
Ти си единственият мъж, който се е държал добре с мен.
Ще заключиш ли вратата?
Опитвам се да не предавам жена си.
А тя мисли, че като те избягвам, предавам теб.
Май предавам всички.
Сюзън, стой далеч от Кеш до процеса.
Искам да си в добро здраве, когато свидетелстваш...
Нуждая се от теб, Марк.
Повече от всякога.
Ако при теб не е така, не знам какво бих направила.
Добре ли си? Всичко ще е наред.
Трябва само да кажеш истината.
Добре.
Запознай се с новия си партньор.
Новия ми какво? - Партньор.
Боб Сингър, Марк Пътнам.
Мразя да нося новобранци на гърба си.
Няма да се наложи, Боб, явно си носил предостатъчно.
Боб работеше под прикритие в Балтимор. Тежка задача.
Някой се опита да го очисти, затова Бюрото го прехвърля тук.
Някой, пред когото твоя банков обирджия изглежда като ученичка.
Ако някой опитва да те убие, Бюрото те прехвърля?
Разбира се. Отговорността преди всичко.
Плямпало!
Вдигнете си дясната ръка.
Заклевате ли се да казвате истината, цялата истина
и нищо друго, освен истината?
Заклевам се. - Седнете, моля.
Откога познавате г-н Рийвъс?
Откакто излезе от затвора и отседна вкъщи.
Беше миналата година, пролетта.
Есента. Съжалявам, сгреших. Обърках се. Мина време.
Беше през есента. - Добре.
Бихте ли ни разказали със свои думи какво открихте в стаята му?
Имаше зелена вълнена торба с две рязани пушки в нея.
И две черни ски маски.
Лъжеш! - Лъжкиня!
Благодарим ви, г-це Смит. Благодарим за смелостта ви.
Спомогнахте за това хората от окръг Пайк
да депозират парите си в банки, без да се страхуват от...
Когато един мъж ти каже, че постъпваш правилно,
той има предвид, че постъпваш правилно за него.
ТАЙНА КВАРТИРА НА ФБР НА 60 КМ ОТ ПАЙКВИЛ
Бойлерът се скапа.
Двама ли са нужни, за да поправят един бойлер?
Явно ФБР си имат правила, когато агент от мъжки пол
остава сам в стая с жена информатор. - Никой не ми е споменавал за това.
Нито пък на мен. А трябваше да го направят.
Знаех, че Марк няма повече полза от мен.
Вече ми беше казал, че предава случая на Дебелака Боб.
Но когато разбрах, че напуска града,
но няма куража да ми го съобщи в лицето...
Това трябваше да го видя с очите си.
Чуках съпруга ти, нали знаеш?
Казах, че чуках тъпия ти съпруг, глупава краво!
Какво? Това не значи нищо за теб, така ли?
Не те кара да чувстваш нищо?
Изпитвам съжаление. За теб.
Толкова силно желаеше по-добър живот, че реши да вземеш моя?
Няма как да се случи.
Да му се не види!
Изглежда всички получиха желаното.
Марк се превърна в златното момче на ФБР.
Приветствайте Марк Пътнам.
Приключи повече случаи за година, отколкото всички вас взети заедно.
Ако искате да станете педантични и усърдни в работата си, учете се от него.
Кати получи голяма къща и, разбира се, г-н Идеален.
Продадено!
Руфъс Грийн се оттегли в Мексико.
Денвър Роудс получи 30 бона, които веднага прахоса.
Дебелака Боб стана началник на отдела на ФБР в Пайквил.
Даже тъпият ми брат, Боунс, се отърва от пандела.
Аз ли? Познайте какво получих аз.
Предателка!
Ставай, Сузи!
Давай, Джорджа! - Тъпа, дрогирана, предателска курва!
Би предала и собствената си майка за дрога, кучко!
Помогни ми... - Защо си мислиш, че може да идваш тук?
Кучка.
Денят, в който Марк Пътнам се появи в града,
бе денят, в който животът ми отиде по дяволите.
Искаш ли да направиш нещо по въпроса, Сузи?
Какво например?
И не ме наричай Сузи. - Например да подадеш официална жалба.
Бюрото разглежда подобни обвинения много сериозно.
Приличам ли ти на човек, който си отмъщава чрез жалба?
Тогава какво искаш да направиш? Ще ти помогна.
Каквото и да е то, ще ти помогна.
Да те закарам ли в спешното?
Не.
Илинойс, 9-0-1-1.
Да, регистриран на г-н Абнър Хъбинс.
Адресът е Лейк Шор Драйв 141203. - Марк.
Познаваш ли някоя на име Сюзън? Доста е враждебна.
Ще поема обаждането в конферентната.
Ало?
Здрасти, г-н Идеален.
Ставаш за агент, Сюзън. Как ме откри?
Стига празни приказки, Марк. Бременна съм. Какво ще...
Господи. Сюзън...
Искате ли да разберете какво каза? Попита дали е негово, кучият син.
Не казвам това. Просто питам сигурна ли си, че е мое.
Разбирате от какво тесто е замесен един мъж, когато го изненадате.
Трябва да се явя в съда в Пайквил след две седмици, тогава ще говорим.
Защо се забави толкова, мамка му?
Какво? - Видях те как паркираш.
Какво те забави толкова да стигнеш до тук?
За какво говориш? - Писна ми, Марк.
Прецака ме, боклук такъв!
Как разбра, че съм дошъл? - Живея тук.
В Пайквил? Кой плаща за това?
ФБР.
Тоест Боб Сингър? - Да.
И защо плаща да си в Пайквил?
За да ти лазя по нервите.
Ненавижда факта, че те чуках,
но не бих чукала дебелия му задник.
Казах ти, че ще се видим през уикенда.
Готова съм. - Но аз не съм, Сюзън, уморен съм.
Трябва да се подготвя за изслушването в съда утре.
Трябваше да я пречукам, когато имах възможност.
Кого, Сюзън?
Не исках да кажа това.
Изплъзна ми се.
Господи. Погледни се. Толкова си друсана, че не знаеш какво говориш.
Начукай си го, Марк!
Кога си яла за последно?
Днес яла ли си нещо?
Нека си оставя багажа и ще те заведа някъде да хапнеш.
Става ли?
Нямам пари. Всички в този град ме искат мъртва.
Какво стана със Защита на свидетелите?
Дадоха ми пари сама да си намеря място за живеене.
И какво се случи? - Какво ли?
Пристрастена съм. Какво си мислиш, че се е случило?
Остави ме бременна и без нищичко, Марк.
Какво искаш да направя? - Искам да страдаш.
Говорех за бебето.
Ще кажа на жена ти за него.
Ще кажа и на ФБР. Дебелака Боб каза, че моментално ще те уволнят.
Пак ли той?
Олицетворяваш всичко, което мрази във ФБР.
Банда лицемери, облечени в костюми и вратовръзки.
Той не носи костюм и вратовръзка.
Също така не чука информаторите си.
Да ти кажа честно, не ми изглеждаш бременна в петия месец.
Казват, че от наркотиците плодът е дребен.
Мислила ли си за аборт?
Направи поне усилие да проведем смислен разговор.
Ще ме спасиш.
Нуждая се от някого, който да ме спаси и това ще си ти.
Сам го каза.
Ако можех да зарежа всичко и да започна отначало, бих го направил.
Опитвам се да постъпя правилно, но просто не мога.
Сега най-важното нещо е бебето. Какво ще направиш по въпроса?
Искаш ли да го отгледаме с Кати?
Ти и Кати?
Аз съм добра майка!
Стига, Сюзън. Къде са децата ти?
Върни си думите, кучи сине!
Как смееш?
Махни се!
Господи! Какво те прихваща, Сюзън?
Опитваш се да убиеш и двама ни? - Ти си този, който ме прецака.
Проклета да съм, ако те оставя да се върнеш победоносно в Чикаго
при женичката ти. - Не я намесвай.
Тя единствена не е виновна за нищо. - Прецака живота ми.
Господи! Просто ми кажи, Сюзън. Какво искаш?
Искам заедно да отгледаме бебето.
Искам да си до мен, когато то се роди.
Искам да подпишеш акта за раждане, като негов баща.
Искам да зарежеш онази курва Кати и задръстеното ти дете.
Кълна се, ако кажеш още нещо за жена ми...
Какво ще направиш? Ще ме удариш?
Давай. Мъжете ме бият цял живот.
Боже Господи! Може ли да опитаме да намерим разрешение на проблема ни?
Проблема ни? Не, твоя проблем. Аз съм по-щастлива отвсякога.
Вече казах на всички, че ще отгледам федералното ми бебенце.
Сигурно си откачила.
Мислиш, че ще ти позволя да отглеждаш детето ми?
Майната ти! Начукай си го от тук до ада!
Е, не беше от най-разумните срещи.
Поне се чувстваше зле.
Не можеше да се храни.
Не можеше да спи.
С месеци не знаеше как да постъпи.
И изведнъж взе решение.
Трябва да ти кажа нещо.
Сега ли? - Да.
Преди някой друг да е разбрал.
Става въпрос за мен и Сюзън. - Недей, това приключи, в миналото е.
Не е.
Слушам те.
Много съжалявам, Кати.
По-зле е, отколкото си мислиш.
Бременна ли е?
Да.
Кати... - Недей.
Нямах предвид да не пиеш. - Супер.
Има и още.
Господи! Престани!
Начукай си го!
Спри!
Няма да победиш! Не можеш!
Спри!
Беше нещастен случай. Кълна се.
Ако е било така...
защо не каза на никого?
Сборичкахме се.
Случи се по време на борба. Това е непредумишлено убийство.
Ще отида до Вашингтон днес и ще си призная.
Налага се.
Налага се? - Така би постъпил баща ми.
Баща ти?! За баща ти ли се тревожиш?
Разбира се, в моите спомени нещата се случиха другояче.
Обикновено хората си спомнят толкова, колкото могат да понесат.
Не казвай на никого. На абсолютно никого.
Ще си остане между двама ни.
Мога да живея с това.
Мога.
Аз не мога.
Скъпа, опитах се...
Но не мога.
Марк искаше да бъде наказан. Смяташе, че го заслужава.
Средната присъда за непредумишлено убийство е шест години, лежиш две.
Съжалявам.
Марк получи 14 и излежа 10.
Просто си вършиш работата.
Кати остана до него или поне се опита.
Алкохолът я уби година, след като той излезе.
Направих го. - Какво сте направили, агент Пътнам?
Трябва да сте по-конкретен. За момент прозвуча, сякаш...
Точно това исках да кажа.
Убих я. Счупих й врата.
С действията си изненада много хора.
Мислеха, че го е направил някой, срещу когото съм свидетелствала.
Каза им и къде да ме намерят, иначе не биха имали доказателства.
Намерих нещо!
Разбира се, признанието му дойде цели десет месеца след убийството,
така че кучетата не бяха оставили много.
Ако не бях така ядосана, можех да отгледам бебето и сама.
Проклет да си, Марк.
Тя е.
Май сгреших, че всички са получили желаното.
Не и в дългосрочен план.
Че кой успява в дългосрочен план?
Както казах, най-лошото на това да си мъртъв,
е, че имаш прекалено много време за размисъл.
Децата на Пътнам живяха при баба си и дядо си
до освобождаването на Марк през 2000 г.
Децата на Сюзън Смит бяха отгледани от сестра й.
Бившият й съпруг все още живее в Пайквил.
В онзи момент разбрах,
че изложих на риск всичко,
за което се бях борил.
Бях нарушил първото правило
на федералните агенти относно взаимоотношенията им с информаторите.
Никога не прави секс с тях.
Винаги съм се гордял с това,
че умея да разделям аспектите от живота си,
затова смятах, че мога да държа това под контрол.
Погрижих се за нея.
Не мога да си кривя душата.
Голяма част от проблемите, които тя имаше,
бяха в резултат от работата й с мен.
Седеше на другата седалка и се нахвърли върху мен.
Не спираше да ме налага, да ме удря, шамаросва,
да ми дърпа косата. Постоянно налиташе.
Сграбчих я и й извиках: "Престани!"
Не осъзнавах силата, с която я стисках.
В следващия момент се отпусна под мен.
И нищо. Погледнах нагоре
и казах: "Какво да правя, татко?"
"Какво да правя?"
Превод и субтитри KikoDraka
Stoned Assassin © октомври 2021
В ПАМЕТ НА РИК КЛАРК