ТЯХ сез. 1, еп. 7 "Ден Седми - Нощ"
Да. Под пара съм.
Но имам нужда от любова ти, да ме пази от студа.
Под пара съм.
Но не мога да се стопля, без да държа ръката ти.
Радиатора си съска, и все пак имам нужда от целувката ти.
която да ме пази да не замръзна всяка нощ.
Имам бутилка с гореща вода,
Но нищо, което имам, не ще отнеме мястото на това, да ме прегръщаш силно
Под пара съм.
Под пара съм.. - Ало?
Стюърт Бъркс, колко пъти ще се случва така?
Под пара съм, но имам нужда от любовта ти.
Не разбирам. Това е твоя работа. Да ме пази от студа
Добре. Чао.
Да!
Много съжалявам, Джордж, знам.. че изглежда лудост,
да се появя така, но просто трбяваше да се махна от там..
преди..Господи. - Всичко е наред.
Не, наистина не е. Не е наред.
Малък гълток ще те оправи.
Та, каза, че имаш нужда от нещо..
А ти каза, си човек, който..
..може да върши разни неща.
По-полека с това. Хапе.
Имам адска нужда нещо да бъде свършено, Джордж.
Искам да ги няма. Онази..онази черна кучка, и цялото й семейство.
Искам да ги.. - Знаеш ли изобщо какво искаш?
Може да ме питаш сто пъти, и ще ти отговарям по същият начин. Тя..
Тя ме уд..удари ме, Джордж.
Посегнала ти е? - Приключих с учтивите послания.
Ако едно куче хапе, го убиваш.
Знаеш как да го сториш, нали?
Само..само двамата сме, Джордж.
Знам как.
Значи ще го сториш?
Колкото бавно, или бързо, искаш.
Нека те вкараме вътре, да поседнеш.
Това са ми любимите.
А играчките ми? - Една играчка само.
Но.. - Не се цупи, Грейси Джейн.
Можем да вземем останалите по-късно. - Ами Руби и Татко?
Просто ще ги оставим ли? - Не, разбира се, че не.
Веднага след като си приберат вкъщи, всички заедно си тръгваме оттук.
Къде? - На някое наистина хубаво място.
Сега иди да.. - Но тати каза, че това място е хубаво
Грейси Джейн. Моля те.
Заради това, че удари онази бяла дама ли е?
Ако майка ти удари някого, можеш да вярваш, че е го е заслужавал.
Заради това, че бях лоша в училище ли е?
Не, бебче. Не и моето бебче.
Онова е било гадната стара Г-ца Вера.
Вярваш ли ми? - Винаги.
И видиш ли онази бяла грозотия пак, викай с пълно гърло,
и мама ще й шибне шамар и на нея. - "Бяла грозотия".
Никога няма да позволя на нищо на този свят да те нарани.
Ясно?
Сега иди да събереш някои вещи на сестра си. Става ли?
Да, мамо.
Как изглеждат нещата, Сержант?
Шибана бъркотия. Ключовете и чантата й ги няма.
Исусе Христе, какво, трябва ти лула и лупа?
Онази горила е отвлякла Бети.
Господине..защо не си вземете химикал, за да го напишете правилно?
Джон К. Данъкоплатец.
Да ви кажа, не можах да не забележа тревата пред къщата на онова семейство
Не е възможно да сте го сторили вие, нали?
Все пак, всичко беше написано правилно.
Ами, с Кларк може да си стоите тук, да си държите ръчичките,
но аз няма да стоя и да чакам нещо да се случи на семейството ми.
Имаше времена, когато да си бял, свободен, и на 21, значеше нещо.
Съжалявам, всички просто са малко изнервени.
Ти добре ли си? - Тревожа се, разбира се, но..
Не говоря за това. Онази нощ..
двама от хората ми казаха, че са те видяли да се мотаеш,
където не ти е работа.
Да, не, аз бях..съжалявам.
Вижте, не,..чуйте, аз.. - Хей.
Онези места изглеждат отвън като всеки един бар.
Вероятно просто е било грешка, нали?
Точно. Ето виждате ли, разбирате.
Грешното време, на грешното място. - Точно така.
Хей, нали не мислиш, че онзи цветнокож тип през улицата,
има нещо общо с това, нали?
Колата и чантата й ги няма, което ми говори,
че е тръгнала сама. А и аз съм срещал жена ти.
Какво? Сега ли ще го направиш?
Искам да.. искам да съм там.
Искам да те видя как им го причиняваш.
Господи.
Знаеш ли колко тежко беше?
Искам да кажа, аз чаках, и чаках.
И чаках, и чаках и..
Господи, ако не съм буден, и наистина тук за това..
А ти си тук за това.
Ако човек можеше просто да умре от щастие в момента.
Давай.
Кралска корона, мамо..чувството от леда в/у устните ми е толкова хубаво.
Аз не..толкова съм жадна.
Боже мой. Казах ти по-полека с това, а?
Ти просто си толкова малка..
Някак си трябваше да отгатна колко да сипя.
Щ се събудиш..и ще разбереш.
Облаците..
Не ги буди.
И ти побягна сякаш просто те питах за наема.
Всъщност щях да ти звъня, да те питам дали бихме могли да..
Виж, знам, че е пренаселено у вас, но ако бихме могли
просто да останем за няколко.. - Лъки. Спри. Седни.
Момиче, какво ти става? Сядай!
От някои неща просто не можеш да избягаш, Лъки.
Къде са момичетата ти? - Изпратих Грейси Джейн за багажа.
И как се справя онова мъниче с всичко това?
Ще се оправи.
Ние ще се оправим. Трябва само да се махнем от онова място.
О, скъпа, това няма да върне Честър обратно.
О, сложила си го да стои на полица.
Изглежда точно като Хенри.
О, това е едно хубаво бебче.
Хайде, погледни.
Лъки, стоях си тук, и си мислех за теб.
Мислех за това, и..
Онези там..белчовци, способни да те докарат до кой знае какво.
Не мога да спра да си мисля..
Скъпа, може би Честър е по-добре в ръцете на нашия Бог,
отколкото сред цялата тази бъркотия.
Хайде. Точно така. Изплачи го, скъпа.
Хейзъл е до теб.
Живота би могъл да бъде сън, Живота би могъл да бъде сън,
Живота би могъл да е сън,
Бих могъл да те отведа горе чак в Рая..
Само ако би ми казала, че съм единственият, когото обичаш.
Живота би бил сън, съкровище.
Здравей, здравей отново. И се надявам да се видим пак.
Само ако скъпоценните ми планове можеха да се сбъднат.
Само ако би ми позволила да изживея живота си, обичайки те.
Живота би могъл да бъде сън.. - Какво изразяваш?
Мислех си.. - О, я млъквай с това.
Никога през живота си не им позволявай да знаят, че мислиш.
Искаш да ни убият.
И как ще стане това? - А?
E, те имаха едни големи стари прасковени дървета,
отвъд полята с бака /вид плод/. Бяха израснали диви,
и господарят позволяваше на онези хлапетии да ги берат.
И те идваха, бягайки покрай нас, смееха се, сякаш Господ гъделичкаше
самите им подмишници.
А ние просто ги гледахме, и продължавахме да режем бака.
Клечал ли си над онази бака от зори до здрач?
С онова слънце, увиснало над теб, само за да те вбеси?
Понякога това, което искаш, е само една стара сочна праскова.
Не ми пука за сладките.
Бил си в онези поля, бил си.
Бил ли си в онези поля?
Живота би могъл да бъде сън..
Един ден, когато слънцето припичаше над нас,
и бяхме наполовина пукнали, и старият Къфи..
Онова негро..
Беше толкова стар, че сигурно беше дошъл с първият кораб тук.
Старият Къфи..
Той направо припадна, защото жегата беше страхотна.
Не ме е срам да призная, че и аз самият бях взел-дал,
затова си казах, "Господ е оставил тези праскови.
Сега, Той няма да има нищо против, ако се подкрепим малко."
Затова ги събрах..
..само почти избутелите ги оставих..на земята.
Онези, които бяха паднали. Тях дори не ги събрах.
И ги занесох, и Къфи се върна към живот, като самият Лазар!
Е, когато пристига господарят, вижда онези костилки от праскови по земята,
и казва, "Откъде се взеха тези праскови?
Никакви праскови не растат сред баката."
И повечето от онези негра са твърде уплашени, за да отговорят,
но аз знам фактите.
Онези праскови не са ничия собственост, освен, може би, Божия.
Затова аз казвам, "Аз събрах малко, само онези, които бяха паднали."
И старият господар казва, че няма място, където лети гарвана,
което да не е негово, и никое негро не може да претендира и за плужек,
ако господарят не позволи.
После ме попита колко праскови съм събрал.
Затова вдигнах пръсти, за да му покажа, и..
Знаеш ли какво щях да сторя на това.. - Абсолютно шибано нищичко.
О, не ми вярваш?
Ти видя.
Какво сторих.
И знаеш какво щях да сторя на.. - На онова шефче?
Бъркс?
Ами, не можах..
Не си беше вкъщи.
Не бях виновен аз.
Г-н Хенри изглежда никога не е на правилното място в правилното време.
Какво трябва да значи това, по дяволите?
ПО времето, когато онези бели дрипльовци дойдоха за г-ц а Лъки..
..къде беше ти? - Престани.
Добре се позабавляваха с онова маце. - Млъквай.
И после взеха онова момче.
Нищо не беше сторил на никого.
Честър.
Обичаше онези прасковки.
Негро, млъкни, преди да съм те убил!
Шубе ли те е?
Раят на черният мъж е какво на белият мъж?
Адът.
Разбира се, че си прав.
Пресладки, милостиви Исусе.
Ти ни научи, че ти, и само ти можеш да си милостив и справедлив,
но не и в този свят.
Този свят, пълен с мъже, омразни мъже.
Но в Твоето царство..
О, Лъки, там има поля с детелина и мед.
И това ни чака.
Не в този свят.
В този свят искат да отровят прекрасните ни черни бебчета.
Искат да убият синовете ни, но ние няма да им го позволим.
Не, няма. - Лъки, не.
Не, и те искат да унищожават. Да ни накарат сами да се унищожим, Лъки.
Но ние няма да им го позволим.
Не, не, няма. - Не, няма!
Не и нашите бебчета! - Не и нашите бебчета.
Не и нас самите! - Няма да им го позволим.
Ние сме майките! Време е майките да свършат делото
на нашият Отец, Лъки!
Ние ще свършим делото на Отца, Лъки!
Има над 100 милиона от тях, и само няколко милиона от нас.
Може и да не ги победим, но можем да се погрижим, по дяволите,
да предадем бебчета си на нашият Господ Исус,
когато ние казваме, а не когато те казват.
И по този начин ще си възвърнем обратно силата, и ще отнемем тяхната.
Мамо?
Какво правите? - Молим се, скъпа.
И Той ме чу.
Кой, мамо?
Видя ли лицата им? Ти беше невeроятна, Руби.
И онези високи ритници, направо не от този свят.
Дори не знаех, че можех да правя това. - Е, направи го. И довечера, там вън..
..всички те ще видят истинската теб. Толкова съм горда с теб.
Какво искаш?
Искам да се махнат от мен.
Мама..всички те.
Повече не искам да съм като тях.
Повече не искам да съм..грозна.
Искам да съм прекрасна, Дорис.
Съвършена. Като теб.
Отвори очи, Руби Лий.
Погледни.
Ти как.. - Погледни.
След като ни се роди ти, не мислехме, че ще имаме друго скъпоценно вързопче.
Но тогава.. - Щъркелът донесе Честър.
Точно така. И знам, че той ти липсва.
Точно толкова много, колкото и на мен.
Но той е в рая, мамо. Не бъди тъжна.
Едно дете не командва родителя си.
Съжалявам, мамо.
С кого говореше там горе, мамо?
Тук долу е студено. Ако Руби си дойде вкъщи,
ще се уплаши когато не ни намери.
Мамо?
"И тя, която толкова беше възлюбила сина си..
..го пожертва..
..за да може да бъде спасен."
Сърцето на Фараона закоравя.
И Мойсей отприщи голяма чума.
Твоята отвратителна чернота е по-добра от Йов?
От Авраам?
Ти си звяр, в сравнение с тях.
Трябва да те спася, бебче. - Мамо, казах, че съжалявам.
Той ти липсва, нали?
Ще си играеш с братчето си.
Мамо, не искам. Моля те.
Не ти ли липсва?
Що за отрепка си ти?
Ще бъда добра, обещавам.
Омърсяваш всичко, до което се докоснеш,
а аз ще командвамв ума ти, като козел, или свиня, риеща в смрад.
Трябва да те спася.
Направи го, звяр.
Много съжалявам. Мама никога не би те наранила.
Но ти опита да го сториш!
Не, това беше..беше г-ца Вера.
Тя ли беше?
Стоеше точно до теб.
И аз й отсякох проклетата глава.
Мамо? Мамо?
Мамо, нещо не е наред с мен.
Боже мили.
Г-н Емори. Точно човека, когото търсех.
Има ли проблем, г-н полицай? - Колко време имате?
Ще ви прозвучи откачено, но.. забелязвали ли сте нещо странно
да се случва в дома на Уендъл? - Виждам много неща, г-н полицай.
Ами, съпругата.. мъжът й не я е виждал,
а цялата къща е разпердушинена.
Казах му, че вероятно не е нищо, но.. ами, знаете как е.
Определено се надявам кучката да е добре.
Я пак?
Определено се надявам всичко да е наред.
Все още не сте отговорил на въпроса ми.
Като се замисля.. забелязах някои неща, така е.
Странни неща. - Като например?
Опитвам се да не се меся в работата на другите.
Лоши неща се случват.
Вижте, сега, ще искам да се месите.
Те вече си го изкараха върху нас.
Почна ли да пускам слухове сега.. - Тук сме само аз и вие.
Хайде, де, г-н Емори.
Как щяхте да се почувствате, ако беше вашата съпруга?
Говорейки за съпругата ви..
Тя все още е малко..?
Може би просто ще поговоря с нея.
Да видя как са нещата.
Казах ви, че се случват лоши неща.
Направи го, сега вече го направи.
Защо го направи?
Защо го направи? Защо го направи?
Исусе, Марти, за какво е това?
Куйел. За какво, мислиш, че е, мамка му?
Нещо? - Още нищо. Готов ли си?
За какво? - Да отидем там,
и да им зададем правилните въпроси. - Ами, не видях колата му, Марти.
Е, и? - И какво, ще отидеш там,
и ще изриташ жни и деца вече ли? Нека го изчакаме.
Ако Бети види тези гадости, какво ще си помисли?
За мъже, защитаващи честта? Ако се разпали заради това,
не я ли зашлевиш ти, аз ще го сторя!
Моля?
Той е.
Съжалявам, мамо. - Не, не, няма за какво да съжаляваш.
Не е заради теб. Заради никой от нас не е.
Заради това място е, и ние си тръгваме.
Лък'. Лък'!
Скъпи, трябва да.. - Веднага трябва да тръгваме.
Къде ще отидем?
Съжалявам.
Не. Не, не, не. Аз съжалявам.
Съжалявам. Съжалявам. Съжалявам. Съжалявам. Съжалявам.
Скъпи. Опаковах някои неща. Да тръгваме.
Добре. - Хайде, хайде.
Влизайте, качвайте се. Бързо.
Опитват се да избягат. - Никъде няма да ходят.
Добре, спокойно, успокой се. Няма да го правим.
Искаш да отида там, може би..добре.
Не върши нещо глупаво. - Марти. Престани!
Не, няма да ти позволя да го сториш.
Хенри!
Грижа ме е повече за жена ти, отколкото теб, мамка му!
Спри!
Мамо, кажи на татко да побърза.
Излизай, Емори!
Какво става? Какво държи татко?
Моля те..
Защо? - Не можех да го оставя.
Моля те.
Скъпи, не можех.. не можех да го оставя.
Не можех да го оставя. Не можех..
Не можех да го оставя.
Много съжалявам.
Момчето ми.
Превод и Субтитри: Harry