ТЯХ сез. 1, еп. 4 - "Ден Шести"
Какво, няма ли да ходим на училище? - Радиото ли беше пуснал, тате?
Не. Разбира се, че ще ходим на училище.
Днес е първият учебен ден на Грейси Джейн.
Готова ли си?
Някои хора са какви? - Глупаци.
Точно така. Така че, тръгваме, и няма да обръщаме никакво внимание
на глупаците, или глупостите им. Нали така?
Вървете право към колата.
Слушайте учителите си.
Заключи вратата.
Знам. Знам, знам. Скъпа. Погледни ме. - Виж само тази гадост.
Погледни ме. Дори не им прави удоволствието.
Майната им. Добре.
Сега, виж, имаме три възможности.
Първата, връщам се в къщата, взимам си пистолета 45-ти калибър,
избивам всички тези белчовци.
Влизам в затвора, взимат ти момичетата.
Виж, да съм честен, не съм влюбен в първата възможност.
Втората, оставам вкъщи с теб. - През първата ти седмица на работа?
Уволняват те, и..
Каква беше първата възможност пак?
Гледай мен. Само мен.
Всичко, което преживяхме,
и те си мислят, че някакви кукли ще сторят какво?
Сега ще заведа момичета на училище, и после отивам на работа.
Ти ще влезеш вътре, и ще заключиш вратата.
Добре.
Ще се справим с това.
Как наричаш това? - Начало.
Не е ли твърде натруфеничко? - Сигурна съм, че не знам
какво искаш да кажеш. - Децата ми трябваше да видят това.
И чия е вината? Това място е моят..нашият дом.
Мисля, че е важно човек да си знае мястото.
Ако бях аз, не мога и да си представя да живея някъде,
където не са ме искали, съвсем самичка.
В момента ти си съвсем самичка.
Всичко ще е свършило, преди да си окосят ливадите.
Това заплаха ли е? - Сигурна съм, че не знам
какво искаш да кажеш. - Бетс? Наред ли е всичко?
Съвсем наред, сладурче. Съвсем е наред.
Защо би живяла някъде, където не са те искали?
Сериозно.
Сгряващото слънце. Аромата на ясмин във въздуха.
Постепенно започва да ми харесва. - И семейство, за което да мислиш.
Виждаш ли? Съвсем самичка откри отговора.
Не бих имала против децата ми да отраснат в такава..
Добре, че нямаш такива.
Нали?
Намерете си някое друго място, където да живеете, г-жо Емори.
Защото това е възможно най-доброто за вас,
и никога вече няма да бъде толкова добро.
Знаете ли, хубавото на това да сме съседки, г-це Уендел,
е, че знаете къде да ме намерите.
А, благодаря, Емори.
Е, ще се видим на забавата.
Това нещо този следобед, тези партите са такава досада.
Куп самодоволни типове. Изобщо нямаше да ти е забавно.
И аз не бих отишъл, ако не се налагаше.
Така че просот се радвай на половинработният си ден.
Другият път.
Как си?
Ако искате мога да го кажа по-бавно. Или да ви го напиша: продаваме.
Бих ви насърчила още веднъж да погледнете Споразумението,
което сте подписали.
Не е за лизинг, в техническия смисъл на думата.
Няма банкова ипотека, и дълга e амортизиран,
без никакво нарастване на стойността на имота.
Амортизиран значи.. - Значи че лихвата е неразумно висока.
Същият вид тормоз се случи и на последното цветнокожо семейство,
което настаних в Комптън. Семйство Джонсън, на авеню "Торсън".
Има нови негърски семейства, които просто умират да се преместят тук.
Сигурна съм, че съвсем скоро ще откриете, че не сте единствени.
Ще ги предупредите ли какво ги очаква?
Полицейско управление Комптън. - Сержант Уитли, ако обичате.
Предполагам, че е проработило. Това, което казахте снощи.
Онази жена. Онези..хора.
Ненавистта, Джордж.
Какво се е случило?
Не знам, г-жо Уендъл.
Бети.
Онова, което казахте на онази сбирка..
Бих излъгал, ако кажех, че не..
знаете, цяла нощ стоях буден, мислейки за това.
Мислейки за..
..всичко, което казахте.
Ако думите бяха дела..
Когато бях в Корея..
имаше..неща, които понякога трябваше да бъдат свършени.
И..
нужен е един определен тип човек, който да извърши определени неща.
Знаеш ли какво би ме направило щастлива?
Един почивен ден.
Просто един ден, в който няма да се налага да взимам и едно решение.
И после някой друг просто ще се погрижи за всичко.
Цялата тази каша.
Аз трябва.. - Боже, чуй ме само.
Задържах те. Къш, къш.
Благодаря ти за доставката и посещението.
Винаги е удоволствие, никога - грижа.
Майка ми казваше това.
Бети, ако някога са нуждаете от нещо,
от мен, каквото и да било, не се колебайте да ме помолите.
Дай да изпушим този джойнт. Искам да ти покажа нещо.
Хайде. Хайде, да тръгваме.
Знаят, че ще сме на обяд. - Кой?
Точно тук.
Кой е там? - Бягай.
Давай, давай. - Бягай.
Боже Господи! - Там вътре.
Боже мой.
Извинявам се, че се отбивам. - Не е нужно. Обичам компания.
Преди, вкъщи в Джорджия? Дома винаги беше пълен с хора.
Вратата беше винаги отворена. - Отдавна ли сте тук?
Не твърде отдавна. От няколко седмици. Месеца?
Времето тук лети, нали?
Мисля, че е защото слънцето винаги грее.
Трудно е да се каже кога свършва сутринта, и започва вечерта.
Мда. Можех да позная часа по дърветата в Северна Каролина.
Момичетата ми винаги познаваха по сенките кога е вечерята.
Дървета. Те наистина ми липсват.
Е, продължавай. Знам, че не си дошла тук да си говорим за дървета.
Ти търсеше мен.
Толкова ли е очевидно? - Не всеки ден човек вижда друг негър
в този квартал. И съдейки по изражението на лицето ти,
през прозореца ми, доста е минало.
Така е. - Знам колко тежко може да бъде.
Това място. Тези..х..хора.
Опитаха всички мръсни трикове от книгата за мръсни трикове,
да ни прокудят оттук.
Крещяха пред вратата ни по цяла нощ.
Залагаха габарчета по алеята.
Зави..зави..завираха писма в пощенската ни кутия.
"Дръжте под око малките си.. негърчета."
Престанах да спя.
Да се храня.
Не можех да излизам. Боях се да излизам.
Това ти причинява разни неща. В главата ти.
Мислех, че ще полудея.
Но нещата се подреждат по свой си начин.
Точно както каза и той. - Той?
Мъжът с черната шапка.
"..свободни сме от демонично обсебване,
защото никой демон не може да пресече кръвната линия.."
Ще ти кажа една тайна.
Амин! Амин!
И преди съм го правила, знаеш.
Кое?
Това, което те правеха.
Чукането.
Защо не се в отбора на мажоретките? - Не знам.
Умоляват ме откак дойдох тук.
Ето така. По-добре е.
Добре. Сега, нацупи устни, ето така.
Затвори си очите.
Обаче ти трябва да се пробваш.
Аз? - Защо не?
Ти си най-хубавото цветнокожо момиче, което някога съм виждала.
Така е, както казва майка ми винаги. Можеш да бъдеш по-добра.
Винаги можеш да бъдеш по-добра.
Какво правите тук вътре? Кой ви каза, че може да сте тук?
Ами..трябва да се върна в час.
Трябва да си по-добра от това! - Разкарай се от мен, мамка ти!
Разкарай се от мен, мамка ти!
Съжалявам. - Всичко е наред, а..
Не биваше да те сграбчвам. Ти си умно момиче.
Ти не ме познаваш. - Не, не. Не те познавам.
Но знам, че майка ти и татко ти не биха те довели тук,
не биха те записали в това училище, с тези деца,
ако не искаха нещо по-добро за теб.
Бях уплашена. Първоначално.
Но той..ме научи.
Научи ме как да виждам нещата такива, каквито наистина са.
А аз си губех цялото време с онези гадни стари бели хора,
пред прозореца ми. А това, което наистина трябваше да върша,
беше да се грижа за собственият си дом. Да го поддържам чист.
Не е ли чист?
О, още от малка се боя от мръсотията.
Селско момиче да се бои от мръсотията. Можеш ли да повярваш?
Той знаеше това за мен.
Каза, че съм се готвила за този ден през целият си живот.
Накара ме да започна със себе си.
Баня. На всеки час. Това ми хареса.
Търках се, и се търках, и се търках.
Псалм 51:7
"Ще бъда чист.
Измий ме, и ще стана по-бял от сняг."
И когато аз бях чиста, и после и стаята беше чиста,
и..и..и кухнята беше чиста.
Е, тогава ми беше време да изчистя момчетата си.
Майчината работа никога не свършва.
Изглеждат около възрастта на моята Грейси.
..прекланя се пред Него..
Колко големи са момчетата ви?
..какво върша аз?
Г-жо Джонсън? - Прославям те, Господи мой!
И сега няма да ме измъчваш..
Те..на училище ли са?
Роланд, къде са момчетата?
..вън от страната.
"Човекът премести планината, и видя голямо стадо свине да пасе по бърдото.
И бесовете Му се молиха, "Прати ни в свинете, за да влезем в тях."
И Исус им позволи.
И нечистите духове излязоха, и влязоха в свинете;
И стадото побягна диво.." /Марк 5:11/
Ето ги и тях.
..сляпо око към дявола.
Сега въздигнете ръце и Го Прославете. Всички тук днес
които обуздават мощта от Божията воля..
..любов в Божиите ръце.
Прославете Господа.
Прославете Исус.
Прославете името Му. Амин.
Когато лявото ти око подскача,
и плътта ти започват тръпки да полазват.
Да, когато лявото ти око подскача,
и плътта ти започват тръпки да полазват.
Можеш да заложиш и последният си долар,
че някой друг оправя женичката ти.
Какво?
Просто си мислех, че никога няма да видя този ден.
Не мисля, че имаш малко уиски "Олд Фиц", там отзад?
Може би в личните ми запаси.
Глупчо тук горе, и вие, мъже на честта.
Както знаете, преди по време на Първата Световна, бях кашик.
Вероятно, сега съм още по-голям.
Беше по време на втората битка при Марна,
и вашият човек се върна обратно, дишайки с всички части,
които Бог ми е дал, не беше лесна задача.
Но, считано от миналата седмица, ние..спечелихме по-велика битка.
Господа, подписахме Договора с Пентагона.
И това е всъщност благодарение на вас.
И нашият начин да ви благодарим, е че искаме да дадем
на всички инженери процент от печалбата.
Еха.
Добре, момчета. Благодаря, приятна вечер.
Ако някога отидеш на забава, или танци,
И искаш саксофониста да лудее,
Когато бенда започне да се поклаща,
накарай тълпата да се присъедини към песента.
Давай, давай, давай, възбуди ги. И давай, давай, давай,
накарай го да го надуе. Давай, давай, давай, с ритъма, човече
Давай, давай, давай..
Давай..
Г-це Бети.
Оттук, моля.
Елизабет.
Здрасти, татко.
Как са момчетата на Джейн? - А, ти не поддържаше..
Добре са. Дразнещи.
Като всички момчета. А ти и..
Кларк.
А деца?
Не. Не можем.
Изглежда не можем да намерим..
Просто напоследък всичко е толкова напрегнато.
Е, не ми казвай, че ти се е наложило да си намериш работа.
Не, нищо такова. Не, просто.. квартални мероприятия.
А..там в..
Комптън. - Още си там.
Още имаш Фърдинанд.
Разбира се.
Не исках да развалям комплекта.
Липсва му Гриселда.
А ти още ли имаш.. - Не, отървах се от това
преди цяла вечност.
Бетс, защо си се върнала?
Консуела ми каза, че си тук.
Как си, майко? - Горе-долу.
Едва те познах.
Какво могат да сторят годинките с женското лице.
Отговори на баща си. Защо си се върнала, Елизабет?
Розово шампанско, което ми открадна любовта.
Розовото шампанско ми открадна..
Емори. Мислех, че ще се радваш на половинработният си ден.
Знам, че аз щях. - Да, г-не.
Мислех, да сръбна набързо по път. Г-н Стоут, с тоста.
Компанията, това е.. много е щедро, г-не.
Да, ами..знаеш ли, намирам се.. ние се намираме
в малко затруднено положение тук.
Г-не? - Всъщност не съм казвал на Стоут.
Разбираш ли? Че новият ми инженер е..
Негър. Точно така.
Така че, просто мисля на глас, може би сега не е..
Може би има по-добър момент. - Разбира се, че сте прав, г-не.
Затрудненото положение. Разбрах ви. - Страхотно.
Знаех, че мога да разчитам на теб. А сега, мисля, че има..
заден вход, мисля, че е точно оттук.. - Ако бихте ме извинил, г-не?
Благодаря ви.
Господа?
Хенри Емори, г-не. От "Адските, 39-ти пехотен полк"
Бил си в "Ада"? - Изпържих Дявола през '45-та.
А. А, да.
Г-н Стоут, искам да се запознаете с Хенри Емори.
Да, нека аз..та, какво точно правиш тук, синко?
Аз съм инженер. Дипломирах се във "Фейетвил".
Да, семейството на Хенри тъкмо се нанесе в Комптън, г-н Стоут.
Добре. - Източен Комптън.
Добре. - Бяхте ли при Арл, г-не?
Да, бях.
Още има някои окопи, които вие, хора, сте изкопали през Първата Световна.
Някога срал ли си в тях? Защото само за това ставаха.
О, ако можех да желая нещо, то би било да съм там долу,
в окопите с вас, приятели, но..проклет дюстабан.
Няма да ви задържам, г-не. Исках само да се представя.
И го стори. Ти си гордост за нас, Емори.
Ум и храброст. Има ли още от вас, - Благодаря ви.
да се крият в храсталака? - Той е нешлифован диамант, г-не.
Забелязах го незабавно. Няма да ви разочарова, г-н Стоут.
Ако успеем да продадем, дори и на загуба,
с малък заем от вас, бихме могли да си намерим местенце някъде,
без всички тези проблеми. Може би тук, в Хенкок Парк.
Бихме могли, бихме могли да ви навестяваме по-често.
Или изобщо да дойдете. Не си идвала тук от..не помня от колко време.
А сега, същата стара Елизабет.
За седем години, не съм молила..
Кларк работи.
Не искаме подаяния. Само заем. Преди да е станала твърде късно.
Добре е, че дойде при мен. И, разбира се, че мога да помогна.
Консуела, би ли ми донесла чековата книжка, моля те?
Веднага, г-н Хейбър. - Благодаря ти.
Сигурна ли си?
Тя се върна, Естър.
Съжалявам.
Благодаря ти, Консуела.
Ще прекараш нощта тук.
Била си целият този път. Почти никой не ни посещава.
Знаеш ли, това може да почака, до след вечеря.
Защо не ти приготвя банята, да се изкъпеш след целият този път.
Аз трябва.. Кларк се тревожи, ако не му се..
Майка ти чувства, че искаш нещо.
Тя мисли, че това е единствената причина, поради която си се върнала.
Не е.. - Моля?
Липсваше ми.
Наистина ти липсвах, нали?
Би ли..би ли могъл просто да напишеш чека?
Моля се на Бога никога да не се беше връщала тук, Бети.
Трябва да ти покажа нещо. Трябва да ти покажа нещо.
Какво, сега? А вечерята? - Да.
Ще почака. Ще почака.
Момичета, хайде! Да тръгваме.
Получи ли пилешкото по кралски, което ти оставих?
Хапнах малко с едно от момчетата, всъщност.
Винаги е по-добро на следващият ден, така или иначе, а?
Ти къде беше? - Кога се прибра?
Ами, може би преди час.
Сигурно тъкмо съм те изпуснала.
В "Дезмънд" имаше разпродажба.
Пазаруваме от "Анкъл", Бетс.
Кухнята има нужда от нови тапети.
Шарките им бяха ужасяващи, така или иначе, затова..
Не, че очаквам да забележиш нещо, което се случва тук.
Казах ти, опитах да се измъкна за сбирката ти.
Нашата сбирка. Всички бяха там. Почувствах се като глупачка.
Марти каза, че бил страхотен фурор.
И, какво беше по-важно?
Аз..просто се спри, Бетс, става ли?
Не, изглежда винаги има нещо, някое място, където би предпочел..
Хей, виж това. А, чудо.
Електричество, газ, онази кола, която трбябваше да имаш.
Всичко това просто го има.
"О, да, Кларк, ти работиш за да плащаш за всичко това."
Отразява ли се в банковата ни сметка някой от тези извънредни часове, или..
О, Господи.
Добре.
Съжалявам, че не бях на сбирката.
Знам, че имаше нужда от мен там, и съжалявам.
Кларк.
Нямах нужда от теб там.
Исках ти да поискаш да си там.
Веднага се връщам.
Г-жо Емори. - Исках той самият да види.
Да види? - Знаете за какво говоря.
Лък'! Извинявам се, че се натрисаме така.
Какво? Какво?
Къде са децата ви, г-жо Джонсън? - Моите..моите..моите момчета?
Ами те..са при леля си, за вечерта. - Това са глупости. Глупости.
Достатъчно. Лък'!
Но аз видях..
Какво се е случило тук? По-рано се опитвахте да ми кажете.
Можете да ми кажете. - Не би могъл да ви каже нищо,
г-жо Емори. Не е проронил и думичка.
Не, и откакто се върна.
Хайде, скъпа.
Но аз видях..
"Пазят го добре", каза Дик.
"Да се върнем на сушата, добри ми господарю", отговори Грийнсхийв.
"Тук сме твърде на открито, мда,
когато морето се разбушува зад нас, ще ни видят ясно сред пяната."
"Говориш истината", отвърна Дик.
Към брега с нас, веднага, бързичко." /Робърт Л. Стивънсън - Черната Стрела/
Старият Дик е в затруднена ситуация, а?
Грийнсхийв ще го спаси.
Или може би той сам ще се спаси.
Превод и Субтитри: Harry