Базирано на действителни събития
Превод: hitzata UNACS TEAM 2021 ©
Очаквам да се заоблачи по-късно. - Да.
Съфолк, Англия 1939 година
Какво става в Сатън Ху? - Една дама провежда разкопки.
Благодаря много. Внимавайте с колелото.
Добро утро. Госпожа Прити, моля.
Базил Браун. - Изчакайте тук.
Ще ги погледнем ли? - Да.
Тези неща обикновено стават чрез музеи.
Да, но когато наближих Ипсуич, г-н Рийд каза, че с идната война
не могат да си позволят нови начинания.
Заети са много с римските разкопки.
Да, казаха, че работите по тях. - Да.
Каза ми, че сте с труден характер. - Така ли?
Неправоверен и необучен. - Това ли му е препоръката?
Не съм необучен.
По разкопки съм, откакто мога да държа лопата.
Баща ми ме научи.
Може Рийд Муур да иска да ви запази за себе си.
Не знам дали е така.
Винаги съм изпитвал любопитство към тези могили.
Хенри VIII идвал за разкопки. - И аз така съм чувала.
Няма данни какво е открил.
Със съпруга ми купихме тази земя, с надежда да проучим под нея.
Но и най-добрите планове...
Какво са те? Осмелявате ли се да предположите?
Предполагам погребални могили.
Вероятно стоим върху нечие гробище.
Викинги?
А може да е по-старо.
Местните момичета преспивали върху тях с надежда да забременеят.
Чувал съм много легенди.
Затова ли искате разкопки, г-жо Прити?
Приказки за заровени съкровища?
Интересът ми към археологията започна като вашия,
откакто мога да държа лопата.
Детството ми бе в Цистериански манастир.
Помагах на татко при разкопките на апсидата.
Това говори много, нали?
Миналото.
Имате зайци, г-жо Прити. - Да, наясно съм.
Заешки дупки. Вредят на разкопките.
Бих искала да започна с тази. - Не бих започнал от нея, г-жо Прити.
Нищо лично. - Защо?
Заради пропадането в средата. Виждате ли?
И почвата е някак сбита.
Крадците прокопават шахти в тях.
Наричат се "Флейтите на крадеца."
Всичко намерено е изнесено и продадено отдавна.
По-голям успех бихте имали с...
... някоя от тези.
Но аз имам предчувствие за тази. - Парите са си ваши, г-жо Прити,
но правя разкопки по доказателства, не по предчувствия.
Колкото до парите, 1 паунд, 15 шилинга,
и 6 пенса на седмица приемливо ли е?
Не. - Попитах Рийд Муур колко ви плаща.
Това ми каза. - Не е достатъчно.
Опасявам се, че това е, което мога да си позволя разумно.
Добре, разбрах.
Робърт, откъде взе този противогаз? Свали го.
Извинявай, не се усетих, че... - Това не е играчка.
Робърт, това е г-н Браун.
Здравей, младежо. - Робърт Прити. Как сте?
Кой те гони? - Капитан Ласка и гангстерите му.
Г-н Браун е археолог. - Всъщност съм копач.
Дошли сте да разровите могилите?
Опасявам се, че не. Не и днес.
Извинете ме.
Успех с гангстерите, Робърт. - Благодаря.
А на вас с разкопките, госпожо.
По дяволите.
Г-н Браун? Били Лайънс. От името на г-жа Прити.
Добре.
Кажете й понеделник, точно в 8:00.
Няма да работя за под 2 паунда на седмица.
Също така е далече за колело, ако искате всеки ден.
Може да отседнете при Лайънс. В къщата за гости.
Г-н Лайънс ми е шофьор, а г-жа Лайънс отговаря за кухнята.
Ще ни е нужна помощ. - Мога да ви отпусна един човек.
Двама е по-добре.
Радвам се, че се спогодихме все пак, г-н Браун.
Джон Джейкъбс и г-н Спунър карат овчарския фургон.
Ще е полезен при резки промени на времето.
Благодаря за вниманието.
Синът ми Робърт ще ви помага както може.
Ако започне да досажда... - Не, не, нека дойде.
С тази ли ще започнете?
Да.
За момента ще забравим голямата могила, г-жо Прити.
Тази тук, определено ще открием нещо.
Не искам да ви задържам.
Много благодаря.
Мен ако питаш, този трябва да остави могилите на г-жа Прити на мира.
Благодаря, госпожо. - Чудесно, скъпа. Благодаря.
Скъпи, моля те, внимавай. Ще ме събориш.
Съжалявам. Г-н Браун каза да отидеш.
Сега ли? - Да.
Благодаря, че ми предаде. - Прилича на касапски поднос.
Тук има някакво почерняване. Може да е индикация за пожар.
Кои са тези мъже? - От музея в Ипсуич.
Г-н Рийд ми се обади.
Питаше как върви и реших да го поканя.
Г-жо Прити, това е Гай Мейнард, новият куратор.
Как сте? Здравей, Браун.
Мейнард? Може ли да те открадна за малко да видиш тук.
Много добре. - Едно...
Държиш ли? Две... - Да.
Три! - По дяволите.
Това ли е плодът на усилията ти?
Извинете ме.
Трябва да ни помогнете за римските разкопки, г-жо Прити.
Войната се разраства, всяка ръка ни е нужна, преди да дойдат и дотук.
Искаме да ви помолим да ни върнете г-н Браун.
Бих искала да довърши започнатото.
Може да сме открили най-големите римски разкопки северно от Феликстоу.
Това е нещо много по-мащабно от, извинете ме за изказа,
От това малко проучване.
Тогава решението е на г-н Браун. - Извинете ме.
Времето е променило това дърво на парче сбит пясък.
Не прецених възрастта му правилно.
Предположих викинги, но сега мисля, че е по-старо.
Англосаксонски. - Малко вероятно, Браун.
Трябва да се върнем на другите. За това съм дошъл.
Г-жа Прити те освободи.
Казах, че изборът е ваш.
В такъв случай оставам. Искрено благодаря, госпожо.
Извинете ме. Чакай, Браун.
Разбрахме намека. Даваме по 2 паунда седмично.
Имаш няколко дни да довършиш тук, а после, тъй като сме единствен
музей в района, сериозно бих помислил относно бъдещето ти.
Разбрах. - Г-н Браун разказва за какво ли не.
Например, коя е най-важната част от тялото на археолога?
Не знам. - Носът му.
Ако има нещо там, ще разбере по миризмата.
Ще се виждаш ли с баща ти следобед?
Опасявам се, че съм нужен тук.
Може ли да стана? - Ако си сигурен, че си приключил.
Телешко варено.
Не бих го препоръчал в такъв горещ ден, г-жо Лайънс.
Точно както предният път.
Г-це Прити, произвеждате тези киселини заради притеснения.
Обсъждали сме темата и преди.
Научете се да не се притеснявате толкова.
Иначе ще си докарате язва.
Щом така мислите.
Не трябва да сте там долу, г-жо Прити, не е безопасно.
Спунър и Джон Джейкъбс още го укрепват.
Не можем да продължим без подпори.
Четях разказа на Хауърд Картър за разкопките му
на гробницата на Тутанкамон.
Стоял на прага на погребалната камера,
първият човек от 3'000 години насам,
забелязал отпечатъци оставени върху боята.
Казал, "Времето губи значение."
Според мен може да се натъкнете на човешки останки.
Да, това е възможно.
Копаем надолу, за да срещнем мъртвите.
По-точно, разравяме. - Викат дознател в такива случаи.
Мъртвите получават уважение, независимо колко века са минали.
Не можем да копаем в земята, без да отчитаме...
Браун?
Г-н Браун?
Спунър! Джейкъб! Доведете помощ!
Там! Там!
Хайде, Базил!
Внимателно с главата му.
Г-н Браун! Г-н Браун!
Г-н Браун!
Точно така.
Г-н Браун.
Вече сте добре. Добре сте.
В библиотеката, Грейтли. Сложете го на дивана.
Видяхте ли нещо?
Да видя нещо? - Докато ви нямаше.
Нещо ми мина през главата.
Какво беше? - Дядо ми.
Нося неговото име.
Базил Браун.
Беше фермер.
Научи ме на всичко, което знам за почвата на Съфолк.
И го видяхте?
Нищо не видях, просто...
Просто мислех за него.
Може би той ви е видял.
Извинете ме. - Г-н Браун, добре ли сте? Г-н Браун!
Г-н Браун, трябва да почивате! - Вижте тук, г-жо Прити.
Тази е, която харесахте.
От нея искахте да започна. Тя е овална.
Като гръб на прасе.
Всички други са кръгли, виждате ли? - Да.
Земята е била разоравана 1'000 години.
Този, който е обработвал тук, вероятно по малко е смъквал от тях.
Когато иманярите са дошли, те са пуснали "флейтата" там,
където мислят, че е центърът им.
Но вероятно не е? - Точно така.
Изток към запад, такова ми е предчувствието.
Само кажете...
... и аз ще започна да копая.
Самолетът ми се разби в Арктика.
Когато се събудих бяха минали 500 години.
Сега съм заклещен в 25-ти век. - Как е тогава?
Земята се контролира от Убиеца Кейн, който е много зъл.
Като Хитлер? - Да, даже е с по-грозен мустак.
Хората правили тези могили имали ли са мустаци?
И бради. Били са много космати.
Не били като римляните, които били гладко избръснати.
Значи викингите и космическите пилоти са еднакви, нали?
Изследват за нови земи и се бият с кораби.
Като поставиш нещата така, наистина са били еднакви.
Постоянно минават. Има база на ВВС наблизо.
Бихте ли искали да летите, г-н Браун? - Искам.
По целия космос, всеки път, когато погледна през телескопа.
Имате телескоп? Носите ли го? - Да и да.
Ще ми го покажете ли?
Може.
Обича да приказва, нали?
Какво беше това за космическите пътувания?
Г-н Браун има ужасно много книги.
Донесе с колелото цяла камара.
Слоун каза, че някои са на норвежки.
Да пробваме зелената коприна?
Винаги е модерно, нали? - Не.
Кадифето с дантела.
Г-н Лайънс се надява, че ще се съгласи.
Как е кракът ви, г-н Грейтли? - По-добре, благодаря, че попитахте.
Желаете ли радиото? - Да, моля.
... въздушната отбрана, на възраст под 32 години,
са на изчакване за обучения на ВВС като пилоти и екипажи...
Тя е тук едва от 12 години.
Дойде от Чешир.
После се омъжи за полковника.
Той първо се срещаше с Едит, когато още беше ученичка.
На 17-ят си рожден ден я помоли да се ожени за него.
Но тя отказа. Каза, че не може да остави баща си.
Грижи се за баща си още 13 години, докато той почина.
13 години по-късно най-после прие предложението на полковника.
На всеки неин рожден ден той й предлагаше отново.
След като роди Робърт,
съпругът й замина и също почина.
Представете си само.
Някой иска ли да погледне това?
Мислех, че се примирихме с това. - Разрешавам да действаш.
Точно така. - Ще дойда с теб до къщата.
Чакайте! Чакайте! За Бога!
Хайде.
Мейнард!
Открили са метални нитове в погребална могила в Снейп, нали?
Снейп? Базил, какво откри?
Господи, Базил.
Имаше ли успех, Базил? - Нещата се подреждат.
Г-н Спунър, бихте ли ми донесли рулетката от фургона?
Някой да викне г-жа Прити.
Тя отиде в Лондон. - Какво? За колко време?
Лондон, с Робърт. За два дни.
По дяволите.
Добре, момчета, започваме. Съберете се.
Да има какво да покажем на г-жа Прити като се върне.
И кристалните очила!
Не, не, не, задният вход, моля.
Г-жа Прити върна ли се? - Г-жа Прити ще вечеря.
Казах ти, че е спешно. - Г-н Браун, едва ли искате да...
Всичко е наред, Грейтли.
Г-н Браун ли е? - Да, скъпи.
Мисля, че е добре да дойдете да видите.
Това е кораб.
Как така кораб?
Кораб, който е бил закопан под могилата.
Защо някой ще закопава кораб?
Предполагам, защото е гроб.
Чий гроб? - Предполагам на някои велик човек.
Воин.
Или крал. Трябва да са издърпали дотук кораба от реката.
Завързали са го с въжета и са го плъзгали по трупи.
Хора, коне... Трябвали са били стотици.
Не вярвам да са положили толкова труд за някой дребосък.
Представяш ли си погребението, което са му организирали?
Песните, които са пели.
Г-н Спунър би бил пиян под масата. - Викинги?
Мисля, че е по-старо.
Мейнард не е съгласен, но мисля, че е англосаксонско.
Твое дело е, Джон Джейкъбс, тъй като откри първият нит.
Точно така, г-жо Прити, той го откри.
Поздравления, г-н Браун.
Мислехте, че има нещо отдолу, нали? - Имах предчувствие.
Така беше, г-жо Прити. Така беше.
Джон! Поздравления, г-н Спунър. - Благодаря, госпожо.
Нямаше да се справим без този младеж тук.
Робърт, кораб!
Благодаря ви, г-н Браун.
Доста земя трябва да се прехвърли.
Но кой знае?
Почти съм сигурен, че има още.
Добър вечер. - Добър вечер.
Осъзнавате ли какво означава това?
Ще промени всичко за Ипсуич.
Всеки музей в страната ще ни завижда.
Ще се намокрите, г-жо Прити. - Опасявам се, че вече съм мокра.
Г-н Рийд Мур любезно предложи да поеме разкопките.
Отклоних любезната му покана.
Не сте. - Напротив.
Той какво каза?
Каза, че не мога да го запазя за себе си, което е вярно.
Обзалагам се, че се е изял от яд.
Междувременно помолих братовчед ми, Рори Ломакс, да дойде.
Добре. - Виждам, че ви трябват още хора.
Аматьор е, но и г-н Рийд Мур е такъв.
Г-жо Прити, отидете на сухо. - Да.
Ще се измокрите до кости тук. - Така е.
Искам да ви благодаря за търпението към Робърт.
Няма търпение да ви види сутрин.
Когато е наоколо съм нащрек.
Имате ли деца?
Не... ние...
Не.
Прислугата казва, че сте учил всичко. От латински до геология.
Малкото образование е опасно нещо.
Написал сте и книга. - Така е.
Пътеводител с астрономически карти и диаграми,
за да са достъпни и за обикновените хора.
Напуснах училище, когато бях на 12.
Винаги съм изпитвал глад за знания.
Има място на мое име в Лондонския университет.
Баща ми не искаше и да чуе.
Бихте ли вечеряли с мен?
Да, благодаря.
Добър вечер, Вера. - Имаш изненада в стаята, Базил.
Добре.
Май!
Донесох ти чисти ризи.
Като гледам, тъкмо навреме.
Радваш ли се, че ме виждаш? - Разбира се.
Не знаеше, че ще идвам, нали? - Не, не знаех.
Казах ти.
В последното ми писмо.
Пазя ги да ги чета уикендите.
Работя всяка свободна минута, знаеш какъв съм.
Да, знам.
Много съм зает. - Личи си, няма къде да се седне.
Много неща се случват. Какво? - Казах, че няма къде да се седне.
Съжалявам, много неща стават. - Ще ми покажеш ли нещо? Има какво.
Виждам го в погледа ти. - Не казвам нищо.
Ето го г-н Браун с някаква жена.
Предполагам е съпругата му. Пише му всеки ден.
Влез.
Г-н Браун изпраща извинение, госпожо.
Това е всичко, Благодаря, Елън.
Човек може цял живот да копае в земята,
но да не намери нищо като откритото от нас.
Красива е. - Да, красива е.
Трябва да внимаваш за такива неща. - Какво имаш предвид?
Всеки ще иска частица от кораба, а е твое откритие.
Не позволявай музеят в Ипсуич да обере лаврите.
Няма. - Или дамата в имението.
Трябва пак да ти вдигне заплатата. Ти поиска ли?
Няма да искам повече.
Тя е много милостива, г-жа Прити.
Май сърцето ти е изгубено по викингската девица.
Нали?
Мей, сигурна ли си, че няма да пренощуваш тук?
Искам си в леглото. - Ясно.
Благодаря, че дойде, Мей.
Липсваш ми.
Чета книгите ти вместо компания. - Не е вярно.
Вярно. - Не са особена компания.
Не, но си положил много труд. - Така е.
Добре, че ми донесе ризите. - Да.
Довечера ще прочета писмата.
Чао. - Чао.
По дяволите!
Нека ти помогна.
Добре. Мини от онази страна и хвани брезента.
Точно така. Има колчета зад теб.
Дърпай силно.
А ти откъде се появи, за Бога? - Дойдох с мотора от Ипсуич.
Казвам се Рори Ломакс. - Рийд Мур ли те прати?
От музея?
Братовчед на Едит Прити съм. Обади се и помоли да дойда.
Каза, че имаш нужда от помощ.
Изтъкнах неопитността си, но тя бе непреклонна.
Вече си чул, че аз съм Браун. Базил Браун.
Приятно ми е. - Ще повали известно време.
Затова можем да седнем.
Очаквах да си вир-вода, щом си дошъл от Ипсуич на мотор.
Не успя да ме намокри. Хвана ме накрая.
Все пак ще запаля камината. Искаш ли чай?
Да, моля. - Може да сме открили стар
англосаксонски кораб.
Утре като спре дъжда ще видиш какво правим.
Нали? - Много вълнуващо.
Да.
Няма да го покриваме. - Дръпни другият брезент.
Подай чука, моля.
Добре. Вдигайте.
Рори! - Здравей, дребосък.
Пристигнах снощи, не исках да ви будя.
Къде е майка ти? - Замина за Лондон.
Кой знае дали ще сме живи след година?
Червените и зелени топки означават газ.
Червените обозначават взривове.
Червените ленти са запалителни бомби.
Ако сте на улицата по време на въздушна атака,
трябва да знаете всеки отговор на съответната атака.
Не ни замеряйте!
Бързах да дойда навреме.
Това ще се отрази ли на резултатите?
Възможно е, но основното ви състояние е налице.
Пневмонията, която сте прекарали като дете
е увредила сърдечните прегради.
Опасявам се, че е необратимо.
Следващият пристъп ще е много по-сериозен.
Възможно е дори да е фатален.
Нищо ли не може да се направи? - Съжалявам.
Ще ми се да имах добри новини.
Г-н Рийд Мур е тук, госпожо. Води и други господа.
Не благоволиха да се представят. - Идват без разрешение?
Отиват към могилите. - Бързо ги настигни.
Лайънс?
Четох за кораба от Осеберг.
Това е викингски кораб открит в Норвегия.
В средата е имало погребална камера. Покрита.
Както си представяме Ноевият ковчег.
Разбира се, тук и да е имало покрив е разровен.
Виждате ли тази линия тук?
Земята е по-високо, но почвата е по-тъмна.
Мислиш, че има нещо отдолу?
До края на деня ще разберем.
Господи!
Това е невероятно!
Ние от музея в Ипсуич се гордеем с работата си.
Ще се съгласите, че това е нещо значимо.
Предлагам да спрете там. - Моля?
Разкопките са деликатни и не са безопасни.
Особено за човек с вашите габарити.
Това ваше дело ли е? - Да. Базил Браун, екскаватор.
Добре, Базил Браун, екскаватор,
аз съм Чарлс Филипс, археолог.
Идвам, за да ви кажа,
че това откритие е от национално значение
и Британският музей ще поеме нещата тук.
Вашата работа до момента за щастие изглежда прилично,
но вашите услуги не са ни необходими повече.
Да разбирам ли, че вие лично поемате обекта?
Граймс, не съм казвал подобно нещо.
Точно така, господине. - Отмени всичките ми ангажименти.
Виж кой е свободен. Нуждаем се от Пигът.
Осигурете ни квартири в близост. - Да, господине.
Тази тъмна почва в средата изглежда обещаващо.
Вие довършете и да не сте поместили и камъче след това!
Извинете, г-н Филипс. Не работя за вас.
Работодател ми е г-жа Прити.
Ще продължим работа, докато тя не каже друго.
Сбирщина от провинциален музей не може да отговаря за това.
Г-жа Прити трябва да разбере това.
Джон, трябва ми минутка. Тя ще иска да чуе какво ще кажа.
Добре, добре. Чакай тук.
Ще те приеме утре сутрин в 10:30. - Трябва да научи какво открих.
Не прекалявай! - Трябва да научи! Джон!
Тръгна ли си, г-н Грейтли? - Не е Грейтли.
Съжалявам за безпокойството, но имам причини да мисля,
че открихме погребалната камера на кораба.
Г-н Филипс знае ли? - Не работя за г-н Филипс.
Вие какво ще желаете?
Току-що ме информира за заповед от министерството,
с която обекта вече е под негов контрол.
Ами...
Това е всичко, тогава.
Можем да продължим още един ден.
Ако вие желаете.
Лошо ли ви е, г-жо Прити?
Бихте ли...
Бихте ли били звънеца вместо мен.
Няма право да ви нарежда.
Корабът се появи благодарение на вас.
Не забравяйте, че вие искахте да започнем.
Вие казахте, че е предчувствие. То излезе вярно.
Явно г-н Браун намери как да влезе. - Г-н Браун!
Добре.
Да ви донеса ли нещо?
Извикай Елън, ако обичаш.
Г-жа Прити бе много настойчива в това да ви оставим.
Ще имаме полза от вас.
Основно задължение ще ви е да поддържате реда.
Затова искам изкоп в района със страна от 130 см.
Махнете и онези купчини с боклуци.
Отсега нататък няма да стъпвате в кораба без личното ми разрешение.
Продължавайте. - Ще се примириш ли с това, Базил?
Здравейте, г-н Браун.
Майка ми получи киселини. - Съжалявам да чуя това.
Трябва й тишина и спокойствие. Направих й това.
Много хубава ракета. - Къде отивате?
Трябва да се прибирам
Ще се върнете ли?
Съжалявам, Робърт.
Аз...
Но, г-н Браун!
Г-н Браун!
- Явно съм безработен.
Филипс няма да ни допусне на кораба си.
Неговият кораб? Сериозно?
Мислех да направя малко снимки. Щеше да е полезно.
Имаш ли против? - Ни най-малко. Щом не снимаш мен.
Не мога да виня Браун, такъв достоен човек не заслужава Филипс.
Да го виниш? - Сутринта си тръгна. Не знаеше ли?
Къде е Робърт?
Няма ли друга работа?
Ще пиша на Мейнард, той ще ми даде нещо.
Каза ли на г-жа Прити, че си тръгваш?
Мисля, че сама ще се сети.
Така ли й благодариш за възможността да си първи?
Помни ми думите, Мей, няма да имам признание.
Няма дори да ме напишат. - Затова ли прие работата? Признание?
Затова ли копаеш цял живот за жълти стотинки, които не стигат?
Не, Мей. Правя го, защото съм добър в това.
Защото на това ме научи баща ми, а него е научил неговия баща.
Защото можеш да ми покажеш шепа пръст от всяка част на Съфолк,
а аз ще ти кажа от чий имот е. - Само така.
Извинете! Познавате ли Базил Браун?
Знаете ли къде живее? - Да.
Живее във ферма извън селото. Продължавай нататък.
Много благодаря.
Аз открих този кораб.
Може да не съм колега в Кеймбридж, но аз разработих разкопките.
Джейкъбс и Спунър също, но никой няма да ни запомни.
Няма как да знаеш това.
Ако не си тук да видиш, шансът ще е дори по-малък.
Казвал си, че работата ти не е за миналото и настоящето, а за бъдещето.
За да могат идните поколения да знаят откъде са произлезли.
Тънката линия свързваща ги с предците ни.
Не говореше ли такива неща?
Да, нещо подобно.
Защо иначе ще си играете в калта, докато страната се готви за война?
Защото е нещо значимо, нали?
По-значимо от всяка проклета война, към която отиваме.
По дяволите.
Това беше Робърт. Робърт?
Робърт! - Г-н Браун!
Робърт, с колелото ли дойде чак дотук?
Вие обещахте. - Мей!
Казахте, че ще ми покажете космоса. Обещахте.
За Бога! Кой е това? - Това е Робърт Прити.
Робърт, аз съм г-жа Браун.
обзалагам се, че си жаден след този преход.
Ела тук. Да ти сипем чаша мляко. - Пътят е дълъг.
Майка ти знае ли, че си тук? - Как ни откри?
Да взема ли колелото? - Да, моля.
Ще потърся телефона, Мей. Ще се обадя на г-жа Прити.
Благодаря. - Добре е, вътре е. Насам.
Много се притеснихме. - Да, той...
Това е Мей, съпругата ми. Г-жа Прити.
Благодаря ви много.
Не е правил пакости. Прекрасно момче е.
Г-жа Браун има музикална кутия от Уитби цялата в разни раковини.
Искаш ли да я видиш? - Не.
Не злоупотребявай повече с гостоприемството им.
Какво си мислеше? Можеше да се изгубиш или да те убият.
Робърт, къде ти беше умът? - Съжалявам, мамо.
Робърт дойде да ми напомни за обещание, което му дадох.
Казах, че ще му покажа звездите през телескопа.
Нали така? - След ще се върнете ли?
Да, ще се върна.
Благодаря ви.
Добро утро! - Добро.
Г-н Граймс, водих си записки.
Ако ще са от полза. - Ще ми спестят дни работа.
Явно сте предполагали какво има тук. - Добре сте напреднали.
Както и вие. - Благодаря ви искрено.
Добра работа, г-н Браун. - Да, положихме началото.
Филипс. - Екскаваторът се върна.
Има знак на дъното на кораба,
че може да има непокътната камера.
Изключително вълнуващо.
Ами събитията случващи се по света?
Как мислите, че ще ни засегнат? - Съдейки по снощните новини,
мисля, че ще сме във война до седмици.
Всички разкопки ще бъдат замразени.
Затова всичко зависи от нас.
Господи.
Джим! Били Граймс! - Стюарт!
Как си? - Добре.
Съпругата ми Маргарет. - Пеги.
Г-жо Пигът, удоволствие е да се запознаем.
Г-н Филипс, исках да кажа каква чест е за мен,
че лично ме извикахте. Знам, че Стюърт ви изпрати
дневника ми за разкопките в Босна. Много благодаря, че го прочетохте.
Да, много бе стимулиращо.
Дано да оправдая очакванията ви. - Не се съмнявам.
Просто нямам много опит на терен все още.
Просто не искам да ме мислите за нещо, което не съм.
Имате всички нужни качества.
Така ли? - Корабът е много деликатен.
Някои биха казали, че е късмет, че изобщо съществува.
Много тежко, а то е гнило.
Вие сте очевидно под 60 кг., затова аз ще наблюдавам оттук,
докато вие по-леките копаете.
Да разбирам, че сте ме повикали, заради размера ми?
Добро предположение..
Слава Богу, Пигът не се е оженил за някоя свиня.
Продължавайте!
Как ви изглежда? - Господине?
Какво имаш тук?
Добре тогава.
Първото е от мен! - Много мило от ваша страна.
Нямат ли спалня?
Съжалявам, скъпа, няма. Това е добре, нали?
Да не правим лошо първо впечатление със скандал.
Не, разбира се, че няма.
Късметлии сме да сме част от това.
Да.
Да, ще е невероятно.
Това легло ли предпочиташ?
Или това там? Аз ще взема това, става ли?
Трябва да откриеш звезда и да определиш посоката й на движение.
Добър вечер, господа. - Добър вечер, г-жо Прити.
Здрасти, мамо. - Здрасти, скъпи.
Междузвездните пилоти по звездите ли се ориентират?
Със сигурност.
Още 10 минути, командире, после в леглото.
Виждам звезда.
Благодаря.
Господи! - Какво има?
Просто поддаде. - Махнете я оттам!
Пигът, разкарай я! - Много съжалявам!
Не исках да стане така.
Какво има, Брейлсфорд? - Добре ли си?
Някакви изгнили буци. - Стига! Къде ти е обучението?
Аморфна маса от корозирали обекти, господине.
Ти, донеси фотоапарата. Слез долу и снимай всичко.
Става много горещо по обяд. - Добре съм, благодаря.
Внимавай къде стъпваш. Може да е камерата ни.
Студена вода, г-жо Пигът? - Благодаря. Колко съм непохватна.
Няма такова нещо.
Много хубава пола. - Напълно безполезна.
Нямам друго подходящо.
Дойдохме директно от почивка. - Така ли?
Да. - Елате до къщата.
Да видим какво ще ви намерим.
Още ли й е зле на г-жа Прити?
Казва, че е добре, но...
Такава си е.
Проклето време.
Загубихме цял ден.
Толкова малко време преди световните събития
да ни настигнат.
Това е състезание, абсолютно състезание.
В такъв случай, погубвате таланта на г-н Браун.
Това е чудесна идея.
Стюарт няма вина за работата си. Може да не открие кърмата?
Г-н Браун не е квалифициран.
Снобско изказване, г-н Филипс.
Браун!
Браун, ела тук, човече!
Господи, Маргарет!
Извинявай, забравих да заключа. - Виж сега, банята ни е обща.
Делим я с още 4 стаи. Всеки можеше да влезе.
Можеше да е Граймс или Филипс.
Но не бяха. Ти си ми съпруг. - Да, но как мислиш ще се почувствам,
ако някой от тях те види в това положение?
В какво положение?
В това положение?
Исусе! Спри. Трябва да внимаваш повече.
Сега, след като чаках векове, ще се възползвам от банята.
Господин Спунър.
Добре утро, г-н Пигът.
Можеше да ме събудиш. - Не исках.
Заради теб закъснях.
Внимавай, Стюарт. Това е деликатно.
Готов? - Да, само момент.
Внимавайте много. Без резки движения.
Пипайте нежно. - На "три".
Едно, две, три.
В тази посока.
Не мърдай.
Пигът, виж.
Къде го откри, скъпа? Умницата ми тя.
Филипс!
Вижте това, господине. - Вижте!
Господи. - Виж му лицето.
Филипс. - Г-жо Прити, има още.
Ето тук и тук.
Има още много.
Бихте ли погледнали това, моля?
Попаднах случайно на него.
Мисля, че е меровингски треми.
Краят на 6 век. - Не може да бъде.
Викингите в източна Англия не са имали монети преди 9-ти век.
Мисля, че корабът е по-стар.
Г-н Браун винаги го е твърдял.
Това е англосаксонско.
Пигът! Граймс! Тъмните векове, в името на Юпитер!
Шести век! Това променя всичко.
Тези хора не са били просто мародерстващи търговци.
Имали са култура!
Имали са изкуство! Имали са пари!
Викингите заминаха като вариант.
Погледни. - За Бога.
Браун току-що ми показа меровингски треми.
Това е англосаксонско. - Невероятно е!
Здравей. Къмпинг ли си си спретнал тук?
Не, тук спи братовчед ми Рори.
Не го ли пускат в къщата?
Не, мисли, че вътре е прекалено горещо.
Представям си. - Ще се запише във ВВС.
Така ли? - Скоро ще му пратят повиквателна.
Ще си получи крилете.
Браво на всички за положените усилия.
Брейлсфорд, Пигът, ако започнете да товарите златото в колата,
ще го занесем директно в музея. - Моля?
Това е очевидното място за тях, г-жо Прити.
Лондон се подготвя за бомбардировки.
Британският музей е изпразнен заради това, нали?
Да, но това ще отиде в лабораторията.
Това съкровище е от нечий гроб.
Ще има следствие и съдбата му ще се реши там.
Дотогава, г-н Браун,
като откривател на прелестния кораб, бихте ли занесли всичко в къщата?
Да, г-жо Прити. - Благодаря на всички.
Добре, господа, имам нужда от помощ. Г-н Ломакс?
Това е нередно.
Всички принадлежи на г-жа Прити, нали?
Открито е в имота й. - Следствието ще реши със сигурност.
Дали съкровището е на г-жа Прити или на Короната.
Пигът, искаш ли то да отиде в музея на Ипсуич?
Правилно ли постъпвам?
Все пак е нечий гроб.
Не, тези неща се случват в живота.
Затова ние копаем.
Насам. Мисля, че е добро място.
Сякаш са пратеници от друг свят.
Ходех на къмпинг с бащата на Робърт.
Имитираше зова на всички птици.
Сега винаги като чуя славеи се сещам за онези гори.
Има ли славеи? - Не си ли ги чувала?
Не, никога не съм чувала славей. Само по радиото.
Има една прекрасна виолончелистка, Беатрис Харисън.
Летните вечери тя репетира в градината.
Една вечер свиреше гама и един славей се включи.
В началото не й се вярваше. Започна да свири соната,
а славея й акомпанираше.
Сериозно? - Да, повтори се и следващите вечери.
Г-жа Харисън толкова се въодушеви, че отиде в БиБиСи и им разказа.
И? - Няколко вечери по-късно,
дойдоха от БиБиСи и разположиха звукозаписна техника в градината й.
Тя започна да свири, а те чакаха, и чакаха...
Най-накрая славеят се разпя.
Продължи около 15 минути.
Издигайки и снижавайки в тон с виолончелото.
Не е вярно. - Вярно е.
Знам.
Но най-удивителното в цялата история е,
че другите хора, които слушаха радио в градините си
казаха, че славеите при тях също започнали да пеят.
Това е прекрасно.
Да, така беше. Беше прекрасно.
Маргарет!
Хайде! - Добре!
Приятна вечер.
Ще се ослушвам за виолончела в гората.
"Виолончела."
Заповядайте. - Благодаря.
Разкопаваме легенда.
Беоулф. - Артур, кралят на британците.
Говорим за Тъмните векове. Не виждам чашата пълна.
Какво всъщност е това? - Пробни затъмнения.
Значи немците се очакват по въздух по това време?
Последният път дойдоха откъм реката. Да, 600 год. пр.Хр.
Денят беше дълъг, мисля да приключвам.
Ще ме извините ли?
Браво за страхотната находка, г-жо Пи.
Да, наздраве за умната ти жена. - Ще дойда с теб, скъпа.
Не, не. Сигурна съм, че искаш да празнуваш.
Остани за още едно, Пигът. - От мен е. Донесете по още едно!
Питайте ги дали приемат меровингски треми.
... кампанията в пресата, заплашителните изявления
на канцлера на Германия,
систематичната провокация чрез инциденти на фронта
и най-вече концентрацията и мобилизирането на военни сили
по границите на Полша, което е очевидно доказателство.
Снощи бе свикана извънредна среща от премиера
с молба за незабавна евакуация на жени, деца и инвалиди...
Още не.
Скъпа, Чарлс иска част от корозиралия метал в лабораторията.
Мислим за парче от броня. Искам да започна да го почиствам.
Ще дойда ли с теб? - Не, защото той иска всяка ръка
да е тук на обекта, та...
И е много доволен от теб. - Така ли?
Ще взема Брейлсфорд, защото в лабораторията е в свои води.
Трябва да си твърда, Маргарет.
Пеги.
Казвам се Пеги.
Много ще ми липсваш, Пеги.
Съжалявам, че ти го отнемам.
Много мило, че ме поканихте, г-жо Прити.
Не може да отседнете в онази кръчма без съпруга си.
Г-н Филипс ще ви отегчи до смърт.
Проявихте ли някои от снимките, г-н Ломакс?
Започнах, има цяла камара. Трябва да ги оправя.
Всеки момент може да получа повиквателна.
Приеха Рори в Кралските ВВС.
Трябва ли да ви поздравя? - Не знам.
Братовчедката Едит не го направи.
Изглежда вкусно.
Приятен апетит.
Не се бави, скъпи. Става късно.
Това е частично затъмнение на Луната.
Не тичай.
Не е ли лоша поличба? - Така са смятали.
Кара те да мислиш, че боговете са гневни.
Хората погребали този кораб,
в какво са вярвали?
Плавали са нанякъде, нали така?
Към подземния свят или към звездите.
Където и да отиваме, след като умрем.
По-добре да съберем и остатъците, нали?
Съдебният лекар се свърза с мен.
Следствието е назначено за петък. Присъствието ви е желателно.
Породи си доста публичен интерес към кораба ни.
Затова, след това съм поканила всички да го видят.
Всички?
Жителите на града, както и мои приятели.
Трябва ли да ви напомням колко е крехък обекта?
Чувствайте се свободни да поканите близки и приятели.
Г-жо Прити...
Господи.
Робърт?
Не ги пускай във водата, прилив е! Течението е силно!
Скъпи.
Тренират тези момчета на разнебитени самолети от Отечествената война.
Съпругът ми казваше, "Ако искаш синът ти да умре,
остави го да се запише във ВВС."
Казват, че тази война ще се води във въздуха.
Какво става, мамо?
Той добре ли е?
Трябва да прибера Робърт. - Да го заведа ли аз?
Няма да иска. - Ще му кажа да ме пази.
Благодаря. - Робърт!
Да? - Много ми се вие свят.
Когато ми стане така, лягам и пия вода.
Върши работа. - Така ли? И аз имам нужда от това.
Ще ме хванеш ли за ръка? - Разбира се.
Казвал се е Дейвид Аткинсън. Вторият му самостоятелен полет.
Полицията и следователите са тук. Донесох сухи дрехи.
Имам кафе в палатката.
Искаш ли?
Баща ми се удави.
На почивка в Корнуол. Течението го отнесе.
Съжалявам. - Не, много отдавна беше.
Страдаше от епилепсия.
Какво те привлече във фотографията?
Предполагам, че е начинът, по който се опитваш да уловиш мига,
докато не е отминал.
Да запазиш жизненоважното от забвение.
Веднъж баща ми ми даде стара монета.
Каза, че е от времето на Октавиан Август.
Знам историята от Библията, в която Исус показал монета на учениците си.
"Кесаревото кесарю, а Божието Богу"
Да.
Бях твърдо убедена, че това е монетата,
която Исус действително им е показал.
Изпитвах огромно възхищение, че мога да я държа в ръце.
Какво стана с монетата ти?
Нося я.
Мислех, че може да ми донесе късмет.
Донесе ли?
Ако хиляда години
минат за един миг
какво ще остане от нас?
Това.
И части от часовника ти.
Въглени.
Фрагменти от чашата.
Но всяка частица от двама ни ще изчезне.
Слушай. - Какво?
Пилотът умря, нали?
Да, скъпи.
Чакай.
Рори няма да умре, нали?
Не.
Ти няма да умреш?
Г-жо Прити?
Лошо ли ви е?
Придружете ме до стаята. - Разбира се.
Добре ли сте? - Да!
Да викна ли доктор? - Не! Просто киселини.
Не искам да го будя.
Г-жо Прити, добре ли сте?
Такава досада съм.
Бихте ли ми донесли малко мляко?
Да. Сигурна ли сте? - Да, благодаря.
Робърт! Скъпи!
Робърт!
Добре ли си?
Знам, че е болна! И нищо не мога да направя!
Защо не мога да направя нищо? Трябва да мога да й помогна.
Правиш го, помагаш й да е по-добре.
Не, по-зле е. Виждам, че е така.
По-зле е.
Когато баща ми умря
всички казаха, че аз трябва да се грижа за мама вече.
Провалих се.
Робърт.
Всички имаме провали.
Всеки ден.
Има неща, в които просто е невъзможно да успеем.
Независимо колко се опитваме.
Знам, че това не е, което искаш да чуеш.
По-силен съм, отколкото си мисли тя.
Знам. Може би ще й го покажеш.
Трябва да влизаме, Робърт.
Хайде. Мисля, че е време и за сън.
Очевидно цял конвой наемници се е насочил насам.
Един смешник от "Съндей мирър" вече ми зададе тъпият въпрос,
дали кораба още може да плава.
Какво ще стане със съкровището? Това е въпросът.
Германия превзе Полша и бомбардира множество градове.
Виждали ли сте жена ми?
Разписани са заповеди за мобилизиране на ВМС, ВВС и пехотата.
Решението било взето на тайна среща с краля.
Кралят и кралицата решиха...
Започна се.
Току-що получих това.
Трябва да се явя в Кралските ВВС тази сутрин.
Къде е повиквателната? - За преглед е, трябва да отида.
Оставил съм снимки в столовата за гостите ти.
Рори, казвам ти, че при никакви обстоятелства
не може да умираш.
Говоря сериозно. Не смей да се поставяш в опасност.
Не съм сигурен, че ще имам голям избор.
Робърт ще се нуждае от теб.
Разбираш ли?
Добро утро, Робърт. Днес е денят. - Искам да заведа мама да плава.
Не мисля, че този кораб ще плава. Той е просто сбит пясък.
Нищо не го държи, освен времето.
Няма значение там, където отиваме. - И къде е това?
Ще дойдеш ли? - Ако ме поканят, ще дойда.
Добро утро.
За мен ли са? - Не, търся жена си.
Кажете й "довиждане" от мое име.
Получих повиквателната.
Разбира се.
Всичко най-добро.
Стюарт!
Купих ти тези.
Колко мило.
Ломакс точно ми казваше, че е получил попивателната.
По-добре да тръгвам. Довиждане.
Според официална телеграма,
Варшава е била бомбардирана 6 пъти само днес.
В нея пише още, че ожесточените боеве продължават по целия фронт.
Вкараха ни в още една кървава баня.
Хайде. Чухте ли резултатите?
Само една бърза снимка! - Г-жо Прити!
Моля, сторете път.
Направете път, моля.
Искате ли да се кача и аз? - Да.
Мейнард!
Мейнард? Ще се погрижиш ли жена ми да се прибере?
Надявам се да имам възможност да ви дам интервю после.
Г-жо Прити!
Ужасно съжалявам.
Благодаря ви.
Тези хора не са били диваци воини.
Били по-сложни хора с невероятен артистизъм.
Тъмните векове не са толкова тъмни вече.
Това е шери, нали? - Не знам.
Сега ли да пием или да чакаме тоста? - Какво правят другите?
Артефактите открити тук предизвикаха национално събитие.
Вече знаете, че са открити в камера в средата на самия кораб.
Погребален кораб, построен от дъб.
Според мен най-великото и най-красиво съкровище от всички.
Дълъг почти 30 метра, лежащ от изток на запад.
Открит и разкопан от г-н Базил Браун.
За Базил! - За г-н Браун!
Ужасно съжалявам.
Мислех, че ще се зарадвате на решението.
Ние умираме.
Умираме и изгниваме.
Не живеем вечно.
Не мисля, че съм съгласен.
От първия човешки отпечатък оставен на стената на пещера.
Ние сме част от нещо продължаващо.
Така, че, реално ние не умираме.
Рори ги прояви и извади тази сутрин.
Напълно бях забравила за тях.
Седнете.
Сигурен съм, че работа като вашата е много смислена.
Но не е достатъчно.
Животът е много мимолетен.
Научих това.
Има моменти, които трябва да сграбчим.
Резултатът не можеше да е по-добър, г-жо Прити.
Цял Съфолк е на ваша страна.
Видях ви в колата й.
Каза ли какви са намеренията й?
За чая? - За съкровището, човече.
Да, какво планира?
Дано се съгласите, че музеят в Ипсуич е перфектното място...
Ще говорим друг път, извинете. - Да, разбира се.
Тя ви се доверява. Не позволявайте да го даде на Ипсуич.
Британският музей ще купи всичко.
Разбира се, то е безценно, но тя трябва да е разумна.
Искате да защитавам вашата позиция?
Хапнете лимонов кейк, г-н Филипс.
Много е освежаващ.
Благодаря ви за казаното. Направихте ме много щастлива.
Синът ми разви силна привързаност.
Базил също много го обича.
Може да ви идва на гости от време на време.
Разбира се. Много ще се радваме.
Връщам се след малко.
Филипс предложи да се насочваме към бала.
Мисля, че трябва да продължиш.
Без мен.
Ще ни последваш ли?
Не мисля.
Не.
И двамата имаме свои пътища за следване, нали?
Виждала съм те, когато си щастлив.
Много си красив в такива моменти. - Щастлив съм с теб.
Мога да се науча да бъда щастлив.
Мисля, че това ще бъде много срамно.
Стюарт! Да ви чакаме ли?
Да вървим, хайде.
Отивай.
Мей...
Разкопките трябва да бъдат консервирани за в бъдеще.
За да не се разпаднат.
Това е още седмица работа.
Казваш "довиждане" на старото си момиче.
Грижи се за нея.
Няма ли да останеш и тази вечер?
Ще се видим другата седмица.
Корпусът определям като хесиански.
Покриваме това с клони.
За да го защитим от тежестта на земята.
Цялата почва иска да се върне обратно.
Остави го както го открихме.
Давам съкровището на Британския музей.
Подарявам го.
Трябва да е там, където най-много хора могат да видят.
Още не съм им казала.
Искаш да кажа първо на теб.
Това е страшно голям подарък.
Не знам някой някога да е правил такова огромно дарение.
Очевидно не са.
Казах на г-н Филипс, че очаквам да получите подобаващото признание.
Благодаря ви.
Дръжте стабилно, г-н Браун!
Наближаваме границата на атмосферата. Виждаш ли, мамо?
Плаваме в космоса.
Да, виждам. Накъде отиваме?
Коланът на Орион, да върнем кралицата у дома.
Коя кралица? - Корабът е неин.
Хората й дариха съкровище за пътя към дома.
Тя се натъжи, когато кораба пристигна,
защото знаеше, че заминава и оставя всички.
И беше притеснена,
че те не могат да продължат без нея.
Но тя знаеше, че трябва да последва краля в небесата.
И тя отплава.
През цялата Земя и в космоса.
Космосът е забавно нещо.
Времето се движи различно там. 500 години могат да минат в миг.
Кралицата погледнала надолу към Земята.
Видяла, че синът й пораснал и станал звезден пилот.
И знаела, че при първото си пътуване сред звездите,
тя ще е там да го посрещне.
Тази сутрин британският посланик в Берлин
предаде на немското правителство финална нота.
В нея се казва, че ако не получим отговор до 11:00,
че са готови и изтеглят войските си от Полша,
то държавите ни влизат във война.
Длъжен съм да ви кажа,
че до момента нищо не е получено от тях,
което означава, че нашата страна е във война с Германия.
Лека нощ, господине. - Лека и на теб.
Можете да си представите какъв горчив залък е за мен,
че дългите ми усилия да спечеля мир се провалиха.
Лека нощ.
Правителството състави план,
с който нацията ще може да продължи да се труди,
под стреса и напрежението, които може да последват.
Но този план има нужда от вашата помощ.
Може да вземете участие във въоръжените ни сили
или като доброволец.
Ако решите, явете се за служба,
според инструкциите, които получите.
От жизнена важност е да продължите с работата си.
Бог да благослови всички ви.
Съкровището на Сатън Ху изкара ВСВ на сигурно, скрито под земята.
Бе показано за първи път пред публика 9 години след смъртта на Едит.
Името на Базил Браун не бе споменато.
Едва наскоро уникалният принос на Базил за археологията бе признат...
Името му седи редом до това на Едит в постоянната изложба на музея.
Превод: hitzata UNACS TEAM 2021 ©