Легендата за десетте пръстена се предава от хилядолетия.
С всяко поколение историята се обогатяваше.
Но сякаш винаги бе фокусирана върху един мъж.
Казват, че Венву намерил пръстените
в кратер или ги бе откраднал от гроб.
Те му дадоха силата на Божество и дар от вечен живот.
Използва ги така, както мислеше за правилно.
Или го правеше просто за надмощие.
Той нарече армията си Десетте пръстена.
В продължение на векове се разпростря
из всяко кътче на Земята.
Движейки се сред сенките,
те сваляха правителства
и променяха хода на историята.
1996
В продължение на хилядолетие той преследваше парите и властта.
Но копнееше за повече.
Чували ли сте легендата за Та'Ло?
Скрито село, пълно с митични същества и древна магия?
Хората там практикуват бойното изкуство на боговете.
Искам да го намеря.
Разбира се. Ще изпратя разузнавач да проучи района
и ще ни предостави повече информация.
Искам да отида сега.
Но... дърветата ... се движат.
Не остана нищо на Земята, което не бе завладял.
И тогава той стигна до дома ми.
Къде е входът за Та'Ло?
Не сте добре дошъл в нашето село.
Не знаете с кого говорите.
Не ме интересува кой сте.
Върнете се и няма да се наложи да ви нараня.
Това ли е всичко?
И така се запознах с баща ти.
Никога не съм мислила, че ще се влюбя в него.
Но както казват - любовта е сляпа.
Шанг-Чи ...
имаш още много да учиш за легендата на Десетте пръстена.
Но я научи с времето.
Ако пръстените на татко са толкова мощни, как успя да го победиш?
Откъдето идвам, силата се появява в нас от магията на Великия защитник.
Ако имаш сърце на дракон то може да прави чудеса.
Ти имаш ли още тази сила?
Оставих тази сила в Та'Ло при нашия дракон.
Но това, което получих в замяна, е много по-ценно.
Ето, носи това.
Когато се почувстваш изгубен,
това ще ти помогне да се завърнеш при нас.
Запомни ли?
НАСТОЯЩЕТО
Почва се.
Здравейте господине! Добре дошли в нашия хотел!
Дай да карам. - Хей, не ... Кейти!
Ела тук! Върни ми ключа!
Моля те, отвори вратата.
О, Боже ръмжащ! - Излизай.
Стига де. - Ако нещо се случи с колата,
ще остана без работа и с дългове до края на живота си.
Хайде де. Нищо няма да се случи.
Това е азиатецът Джеф Гордън. - Не го знам.
Шофьорът с най-много победи в историята на НАСКАР ли?
Моля те, излез от колата. - Шон ...
приятели сме от 10 години. Знаеш, че не съм безотговорна.
Хайде, бе - моля те! Нека се изкефя.
Пикапът!
Научих, че Кейти е откачалка в деня, в който я срещнах в гимназията.
Сдушихме се веднага и никой не се закачаше с нас.
Току-що бях се преместил в САЩ и имах езикови проблеми.
Един ден щях да обядвам и един пич 2 пъти по-голям ми извика в коридора,
„к'во стааа - Гамен Стил?"
Обръщам се и отговарям: „не съм кореец, задник.“
И идвайки виждам как някой пуска раницата си, дърпа тупаника назад ...
и точно когато се каня да го пусна, Кети идва от нищото, застава между нас,
и започва да крещи куплети от „Хотел Калифорния“.
К'во?
Изкуство на объркването. Работи чудесно с горски таралежи.
И така се познаваме. - Тогава го заведох на паркинга ...
... и в този момент разкрих, че е свила ключовете на Мустанга.
Лашках го из двора,
а жена ти също беше в колата. - Да, така е.
Какво? - Не, бях си задната седалка.
Това е част от колата. - Все още е част от колата.
Защо не си ми я разказвала?
Преди да станеш адвокат, твоята мацка беше факирка.
Какво стана? - Чупих се.
Какво значи това? - Какво искаше да кажеш?
Че идва момент, в който трябва да спре краденето на коли
и трябва да се мисли за реализиране на друг потенциал.
Моля те - кажи, че се шегуваш, Су. - Вижте, сега живеем в свят
в който - даден момент, половината население може да стане на сажди.
Животът е на един щрак с пръсти разстояние.
Кейти, ти си камериерка с отличие в Бъркли, а Шон владее 4 езика.
Винаги сте най-талантливите хора, които съм срещала. И просто ...
не разбирам, защо ви е страх да го използвате за нещо сериозно.
Леле.
Говориш като майка ми. И между другото се обличаш с дрипи като нея.
Да не е от времето на Талбот?
Няма да бягаме от това да ставаме пенсии.
Какво би станало, ако избягаме от работата, която харесваме?
Това, което каза, нямаше смисъл. - Лесно ли е да си камериерка?
Това е най-взискателната работа в света.
Имат нужда от хора за пракиране ... - Су не може паркира и колело с 3 гуми.
Почти полунощ е. Сутринта сме на бачкане.
Трябва да сме отговорни и да спим.
Да, можем да бъдем отговорни, защо не? Или ...
Добро утро г-жо Чен!
Все още не е готова. Ела да хапнеш нещо, докато чакаш.
Кейти, Шони е тук. - Да мамо, само да си намеря главата!
Ре', трябваше да помагаш на баща си с инвентара в магазина.
Мамо, не мога да работя на празен стомах. Краката не ме държат.
Шон също може да помага, а не да идва тук всеки ден да яде храната.
С най-голямо удоволствие.
Не, това е работа на Ре' и трябва да се труди.
Уайпоа!
Това е мястото на Уайгонг. - О, съжалявам.
Тази година ще има всичко, което обича за Деня на мъртвите.
Сигурна ли сте, че Уай' може да вземе колата и тютюна в отвъдното?
Каквото пожелае. Миналата година му оставих бутилка с уиски на гроба.
На следващата сутрин вече я нямаше. Знам, че звучи глупаво.
Да, звучи ни глупаво, Уайпоа.
Знаем, че Уай' би искал да продължиш да се наслаждаваш на живота.
Движение напред е американска идея. - Американка си, мамо. Не го забравяй.
Шон ... дъщеря ми кандидатства ли за нова работа тази седмица?
Тя обича настоящата си работа. И двамата я обичаме.
Уай' не е дошъл от Хунан в САЩ, за да изкарва прехраната си с паркиране.
Между другото, ще изпуснем автобуса!
Съжалявам за гадната работа и, че се върнах късно с наслада към живота.
Един ден ще ви накарам да се гордеете, обещавам.
Гордея се с теб, сестро. Паркирането на брички е трудна работа.
Благодаря брато. Изкарай си краката навън и ще си щастлив като мен.
Хайде, Шон - да тръгваме! - Довиждане, Уайпоа!
Кога ще се жените? - Уай', ние сме само приятели.
Да, добре - щом казваш.
Скибай това! Тя пише изследователска статия в автобуса.
Е ... и?
Това е дъщерята, която майка ми би искала да извади от хралупата си.
Извинете за катеричките.
К'во става?
Дай ми висулката ... и никой няма да пострада.
Познаваш ли този човек?
Не знам за какво говориш, човече.
Махни се от мен, бе!
Какво ви става, задници?
Не искам проблеми. - Тогава ни дай висулката!
Бъзикате се с грешните хора. Мислиш, че не знам как да се бия? Хайде, бро!
Добре ли си?
Здравейте, пичове! Тук е Син Клев. На живо от автобуса.
Въргалял съм доста тарикати с бойни изкуства, така че ще се опитам
да коментирам битката, която се провежда.
Светите лайна!
Кой си ти, бе?
Наритай киборга, човече!
Я да си седна най-добре.
Много съжалявам.
Какво, по дяволите, става? - Наистина ли искаш да говорим сега?
Шофьорът на автобуса заспа. Не мога да се грижа за всичко.
Само ме псуват, когато карам автобус.
Поемам го!
Отвори вратата, моля те!
Каруцата е на път да се катурне!
По мой сигнал рязко обърни надясно. - Какъв сигнал?
Всички отивайте напред, веднага!
Газ напред, пуф - паф, пуф - паф!
Сестра ти и ти, заслужавате това, което ще ви се случи.
СПИРКА Думбур-Лумбур
Дръжте се всички!
Майко мила!
Боже ...
Съжалявам!
Добра партия сме.
Шон! Хей!
Ще ми кажеш ли какво става? Какво правиш? Къде ще ходиш?
Макао. - Макао ли?
Тези главорези отиват за сестра ми. Трябва веднага да я намеря.
Имаш сестра ли?
Знам, че е сложно. Ще ти обясня, когато се върна, обещавам.
Не, не. Какво, по дяволите - правиш? Пълни глупости!
Цял живот сме джиткали заедно.
Осъзнавам, че има неща, за които не искаш да говориш, и не настоявам,
но за Робокоп с проклетата секира, който сряза автобуса - трябва, Шон.
Кой, по дяволите е той?
Моята сестра ми изпрати това преди няколко месеца.
Мисля, че е там, откъдето я изпратила.
Тези главорези ...
са изпратени от баща ми. - Какво?
Ще я наранят.
Съжалявам, но трябва да тръгна.
Хубаво. Ще ме светнеш за всичко в самолета.
Не, Кейти - не може ... - Ще ми обясниш на самолета, Шон!
След като майка ми почина, баща ми започна да ме обучава.
От зори до здрач ме учеше на всякакви начини да убивам.
Когато навърших 14, едва си спомнях живота преди да угасна.
Беше възрастта, когато ме изпрати на първата ми мисия.
Беше готов да направи всичко, което си поиска.
Дори да ме изпрати да изгоря света ... - Накълцано или зеленчуково?
Пилето е свършило. Мога да ви предложа само теле или зеленчук.
Зеленчукът е добре. - От същото.
Благодаря.
Опаля ...
Май и зеленчукът е свършил. Остана само телешко месо.
Телешко. Тъй като другото е излетяло, нали?
Телешко ли? - Да.
И ... - Още едно телешко.
Две телета.
Искал си да се поправиш?
Не можех да се върна при него, така че ...
мисля.
Знам, че е много за усвояване, но ...
Съжалявам за майка ти.
Трябва също да ти кажа, че ...
технически, моето име не е Шон.
Какво?
И как е?
То е ... Шанг-Чи.
Шон Чи?
Шанг-Чи.
Чан Чи.
Шанг.
Шаан. -Шанг.
Шуан. - ШАНГ. Шан.
Шан ли?
Да.
Променил си името си от Шан на Шон ли?
Да, но ... - Но какво?
Как ли те е намерил баща ти? - Бях само на 15 години.
Какъв е смисъла да си сменяш името?
Тръгваш да се криеш, казваш се Майкъл и си променяш името на ...
Майчъл? - Не е точно така.
Все едно да кажеш: „казвам се Чина, но когато се крия се казвам - Чайна.
Не чувам. - Чуваш ти, чуваш.
Подпишете се, за да влезете.
Търся сестра си, Су Сялинг.
Познавате ли я?
Това е адресът, който ми е изписала.
Добре.
Голям пичага, а? А асансьорът може да се разглоби всеки момент.
Така че може да скочим през терасата.
Търкалджията от автобуса?
Скибай ... 2 милиона посещения за 3 дни, човече!
О, не! - Я ... и шофьорът бил тук!
Говоря китайски да си изям боя. - Няма се плашиш. Лафя шитгилийски.
Убаво.
Ча-ча. - Ча-ча.
Добре дошли ... в клуб „Златни кинжали.“
Добре. Нека се приготвим за битка. - Чакай! Какво?
Ние сме глобален мулти кютек. Всички битки се предават в пиратската мрежа.
Хиляди зрители залагат, докато си лафим.
Така ви правим герои от друго измерение. Няма се паникьосвате.
Харесвам бодливото ти лице. - Благодаря!
Обикновено всички се борят за централния пръстен,
но вирусна звезда като теб се телепортира дирекно на центъра.
Не дойдох да се бия, ясно? Търся сестра си, Су Сялинг.
Не съм я чувал.
Един боец избяга в последната минута, така че ... заемаш следващия слот.
Много добре, Хелън. - Ще се бие с един от тези ли?
О, не, не. Тези клетки са за баламурници.
Ще се бие ...
ей тама.
Това болеше, Емил.
Затова ще ти покажа какво е усещането.
Мага! Мага! Мага!
Супер си, Уонг!
Винаги ходя с азиатки. - К'вот кажеш, главен директор!
Виж, няма да се качвам горе. Ясно? - Вече не може да отстъпиш.
Ангажирал си се, бро. - Какво?
Подписа договор, помниш ли? Твоето име е в списъка, а залозите се трупат.
Наистина ли? Колко е нашият дял? - Огромен е.
Няма значение! - Има значение.
Мой, би се срещу 5 убийци и гигантски киборг със секира на ръка
в движещ се автобус. А тук е само един човек.
Направи го. Нека се окаляме с пари, а след това
ви помагам да намерите този когото търсите.
Хайде, можеш да го направиш. - Да, можеш.
Голям праз. - Благодаря ти.
Няма ядове. - Да, бе.
Как е челюстта?
Дай да изгладим някои неща, докато репетираме.
Прекрасен човек. Сега сваляй сутиена.
Дами и господа! Битката, която всички очаквахме!
Зашеметяващото вирусно усещане, директно от Сан Франциско, САЩ.
Да ... шамара с крак от автобуса!
Какво стана с блузата?
И опонентът му тази вечер,
е местният, от Макао, страховит убиец ...
Су Сялинг!
Сестра ми.
Какво правиш?
Знам, че си ми ядосана.
Искаш ли да ме чуеш?
Нямаме време за това!
Ще престанеш ли да ме биеш?
Стига! Опитвам се да ти помогна.
Татко идва за теб.
Няма да се бия с теб.
Не трябваше да се връщаш.
Понякога, когато тренирам,
затварям очи
и сякаш я чувствам.
Бил ли си някога по този начин?
Не.
Мисля, че се досещам какво ти е казано да направиш.
Не знам точно, но мама ... - Мама е мъртва!
Моля те, не ме оставяй тук.
Ще се върна след 3 дни.
Су Сялинг приспа вируса! Браво на Су Сялинг!
Ти ли управляваш този клуб? - Той е мой.
Откъде взе толкова пари?
Заложи срещу мен ли? - Не сега ...
Здрасти, Сялинг! Аз съм Кейти.
Ти си върхът. Това, което направи там, беше смазващо.
Харесвам панталоните ти. - Благодаря ти!
Какво искаш?
Десетте пръстена ни навестиха в Сан Франциско.
Видях видеото. - Гепиха ми висулката.
И сега идват за твоята.
Не знам какъв е сюжетът, но и двамата знаем, че не е на добре.
Знаеш ли какво ми каза, когато си тръгна?
Ще се върна след 3 дни.
След 3 дни отидох в храма на мама и зачаках.
Трите дни станаха седмица.
Седмицата стана месец, а месеца стана - 6 години.
И дойде време да осъзная, че вече нямах нужда от никой.
Изградих това място, сама.
Не ми трябваше тогава. И нямам нужда от теб сега.
Тогава защо ми изпрати картичка? - Каква картичка?
Не съм ти пращала това.
Има ли заден изход? - Шон!
Хей, отвори!
Избягаха като мишки!
Какво ще правим? Какво ще правим?
Хайде!
А не, дума да не става. Няма да направя това.
Ако стигнем до асансьора, може да отидем на следващия етаж.
Кейти, хайде! Трябва да тръгваме сега!
1, 2, 3!
Ето го асансьора.
Можеш да го направиш.
Ще ти спечеля малко време и след това идвам.
На тъмната магистрала брули ме хладен вятър в косата
Шон!
О, Боже мой!
Идвам!
Шон!
Дръж се!
Хванах те!
Шон!
Кейти!
Заряза ни на съдбата!
Сега вече знаеш какво е усещането.
За какво ви е висулката?
САЩ ли те направи такъв слабак?
Взе висулката!
Казах на войниците си, че не могат да те убият дори да искат.
Май излезнах прав.
Липсваше ми, синко.
Да се прибираме у дома.
Синът ми си е у дома.
Заведете момичетата в стаята им.
Нека се изясним ...
станаха доста страшни неща тази седмица, а баща ви е на друго ниво.
Ще ни убие ли?
Просто кимаш, не говориш и забравяш.
Така оцелях.
Винаги ли се е държал така с теб?
Едва след смъртта на мама.
Каза, че не може да ме погледне, защото му напомням за нея.
Не можех да тренирам с момчетата.
Но наблюдаваше всичко, което правеха,
а аз се научих сама как да го направя най-добре.
Кога си тръгна? - Избягах, когато бях на 16 години.
Веднага щом разбрах, че брат ми няма да се върне.
Създала си клуб по борба в Макао на 16 ли?
Ако баща ми не ме допускаше в империята си, то аз си създадох своя.
Да разбира се.
Шанг-Чи.
Достатъчно.
Практикуваш ли английският си?
Да.
Трябва да укрепиш ума едновременно с тялото си.
Ако искаш един ден да бъдат твои,
трябва да ми докажеш, че си достатъчно силен, за да ги носиш.
Как ме намери? - Винаги съм знаел къде са децата ми.
Дадох ти 10 години да живееш живота си и докъде стигна?
Време е да заемеш мястото си редом до мен.
Няма начин.
Американско момиче ... - Казва се Кейти.
Какво е вашето китайско име?
Рувен.
Имената са свещени, Рувен.
Те ни свързват не само с нас, но и с всички наши предци.
Любопитна история!
Преди години един американски терорист се нуждаел от човек,
който да разстресе страната.
Така си ... присвоил Десетте пръстена, моите десет пръстена.
Но тъй като не знаел името ми, измислил ново.
Знаете ли какво име е избрал?
Мандаринът.
Разбрал е също, че името е на пилешки специалитет.
И проработило!
САЩ били ужасени до смърт ...
от пилето.
Истината е ... че имах много имена през живота си.
Кралят на воините.
Учителят Хан, най-опасният човек на Земята ...
Години наред си мислех, че това е всичко, за което съм предначертан.
Но когато срещнах майка му ...
всичко се промени.
Тя ми показа част от мен, за която не знаех, че съществува.
Сякаш видях света за първи път.
Тя се отказа от всичко, за да бъдем заедно.
И аз също.
Знаеш ли кой е там? Кажи „здравей, сестричке!“
След всичките тези години,
най-накрая бях намерил нещо, за което си струваше да остарея.
Истинското ми име е Венву.
Тя беше единствената, която ме наричаше така.
И когато умря ...
бях се загубил в продължение на много години.
Но вече не е така.
Когато избягахте, изпаднах в отчаяние от болка към майка ви
и обърнах гръб на проучването за нейното село.
Легендарното Та'Ло.
Не успях да намеря тайната пътека до входа на селото,
но разбрах какво крият.
В най-дълбоката част на планината има порта.
Майка ви ни чака там.
Знам, че е много. И аз не бих повярвал, ако тя самата не ми беше казала.
За какво говориш?
Седях точно тук, на този стол. Ангажирани с моите изследвания,
когато ми проговори.
Сякаш беше в стаята и усещах дъха й по бузата ми.
И ръката й на гърба ми.
Каза ми, че има нужда от помощта ми.
За какво? - Да я спася от хората й.
След като се влюбихме, майка ви искаше да живеем в Та'Ло.
Поиска разрешение от старейшините, и отказаха. Казаха, че не сме достойни.
Тя все още щеше да е сред нас. Щяхме да живеем всички там заедно.
Всичко това се случи заради Та'Ло.
Затвориха я зад тази порта, за да я накажат.
Не виждате ли? Тя ни е оставила улики.
Иска да я намерим и да си я приберем, за да може отново да сме семейство.
Татко ... мама е мъртва.
Тя не говори с теб зад врата, нито ни оставя улики.
А това какво е?
Проходът към Та'Ло е защитен от движещ се лабиринт.
Но има директен вход през гората, който се отваря веднъж годишно.
Шей Мин Джа.
За да се премине, трябва да се знае маршрута и точния час на отваряне.
Сега знам и двете.
След 3 дни,
ще спасим жена ми от затвора и ще си я върнем у дома.
Затова сте тук.
За да ми помогнете да си я върнем при нас.
Какво ще стане, ако не ти позволят да отвориш вратата?
Ще разрушим селото.
Какво?
Не може да проникнеш насила в селото на мама породен от заблуда.
Някой има ли най-бегла представа за ...
Хей!
Къде ме водите?
Спрете да се преструвате.
Затворете ги!
Не се притеснявай, скъпи.
Скоро всички ще бъдем заедно.
И така ... доста съм убедена вече.
Защото първоначално си мислех, че баща ви трябва да
посети психолог за халюцинациите, но след 3D филма с дракона,
повръщайки магическа водна карта, вече нямам представа кое е истинско.
Вярно ли е това, което каза за селото на майка ви?
Разказваха ни истории за Та'Ло като деца.
Село в друго измерение, пълно с магически същества.
Мислех, че това е просто приказка.
Ами, ако татко е прав?
Каква ще е тази майка, която държат зад порта нейните собствени хора?
И по-абсурдни неща са се оказвали вярни.
Виж, по дяволите, не знам какво става,
но ако не намерим начин да стигнем до Та'Ло преди него,
ще унищожи всичко останало от семейството ни.
Това семейство е унищожено от дълго време.
Какво беше това?
Но какво правите? Насочвате се към този глас ли?
Събудете Дънкан с ударите си!
Де да можеш! По-добре изобщо да не познавам себе си!
Здравейте духчета!
Коя година сме?
Кой си ти? Тревър. Слатери.
Или актьорът от Ливърпул.
Чакайте ... вие ли сте децата на губернатора?
Подготвях монолог за вашата вечеря с добре дошли.
Къде отиваш? - Защо си тук долу?
Виждате ли, преди време ми предложиха ролята на терорист.
Да, знам. Лоша идея. Не мога да не се съглася.
Но бяха трудни времена, така или иначе.
Продуцентът ми каза, че е от БиБиСи, но
в ироничен стил се оказа, че точно той е терорист и аз не играех роля,
но това, което сега признавам, не беше никак ласкателен портрет на баща ти.
Всички получихме дължимото.
Продуцентът беше взривен от Железния човек, а аз влязох в затвора.
Стените се оказа най-доброто за мен.
Стимулирах се и преоткрих страстта си.
И тогава баща ми те измъкна оттам? - Точно!
За да те убие? - Точно!
Но ... докато хората му ме подготвяха за харакири,
направих интерпретация на моя Макбет:
„събуди крал Дънкан с ударите си, ако можеш!" Омагьосването.
Оттогава изпълнявам функцията на придворен слуга.
Просто шут.
Мога да ви интерпретирам. Чичо, чичо ...
Благодаря, Тревър. Не е необходимо.
В момента просто трябва да намерим ...
Но какво, по дяволите?
Какво е това?
Какво ви е?
Какво! - Какво е това?
Може да видите Морис ли? - Морис ли?
Морис ... те могат да те видят. Истински били, бре!
През цялото това време мислех, че си лафя с халюцинацийки.
Каква добра новина.
Къде му е лицето?
Малко е чувствителен към това.
Наистина ли?
Морис казва, че знае коя си. - Говори ли ти?
Ако не беше говорил с мен, отдавна щях да си размажа главата в стената.
От къде ме познаваш? - Казва, че е израснал с майка ти.
В Та'Ло.
Явно баща ти го е гепил от магическата гора
в една от експедициите си, търсейки входа.
Иска да го заведеш у дома.
Тревър, приятелю. Бих го направил, ако знаех как.
Според баща ми пътят се отваря само веднъж годишно.
Морис казва, че може да те вкара точно сега.
Той знае как да прекоси лабиринта, без да чака пътеката да се отвори.
Но това е много рисковано и много опасно.
Колко опасно? - Никой не е успявал да излезе жив.
Но Морис е убеден на 90%, че може да ни заведе безопасно.
Упс, 19%.
Правила съм по-лоши глупости с по-лоши шансове.
Дори пернатото да ни дава малка надежда, трябва да опитаме ...
Как го направи? - Татко има
система от тунели под загражденията.
Така духнах последния път. Ще ни заведе направо в гаража.
О, Боже мой!
Обичам този пич.
Качи се на тази рампа и хвани към входната врата, трябва да сме бързи.
Имаме около 30 секунди преди ...
Нещо против? ДжиПиЕс навигацийка.
Това е моята кола!
Мамка му. Дръжте се!
Има ли друг изход? - В другия край на гаража.
Но се отваря с пръстов отпечатък.
Идат!
Мамка му!
Как е там?
Правя каквото мога. - Сканирайте ръчно за достъп!
Побързай!
Опитвам се!
Сканирайте, за да получите достъп! - Шон!
Оторизиран достъп!
Те ще се върнат, когато доведа майка им у дома.
Подгответе мъжете за война. - Да, сър.
За първи път станах свидетел на чисто изкуство,
което беше през 1968 г. на Планетата на маймуните.
Бях на кино с майка ми и гледах майсторството
как минава пред очите ми.
След филма я попитах:
Как са накарали маймуните да направят тези неща?"
Тя сложи ръка на главата ми и каза: Не е истинско, синко.
Просто е актьорство. И тогава си помислих;
Ако можеха да накарат тези маймуни да играят толкова блестящо,
представете си какво бих могъл да предложа аз на света.
Станал си актьор, защото си мислел, че маймуните ...
Те яздеха коне. Да, това е вярно!
Всъщност, те просто играеха.
Сякаш знаеха да яздат кон. Главата ми все още не го побира, да бъда честен.
Само така, брато.
Открил си своята страст и си я преследвал.
В крайна сметка си я използвал, за да навредиш на САЩ, голям праз.
Да, да. Благодаря ти.
Всичко това е супер, но колко време трябва да чакаме?
Морис беше много ясен.
За да влезете, трябва да изчакате подходящия момент.
Да добре. Но за какво време говорим?
Часове? Месеци? - Приятели ...
аз съм просто предавател на безкрайна мъдрост от едно създание
много по-напреднало, отколкото можем да си представим.
Какво вижда, какво чувства от цялата огромна непозната Вселена
е много над това, което нашите прости мозъци ...
Вече можем да излитаме. - К'во? Как?
Той казва, че вече може да потегляме.
Трябва да ускорите. - Какво? Защо?
Кейти, дай газ!
Морис казва: завийте в дясно на три. - К'во?
Две. - Къде?
Сега!
Наляво!
Номерът е да останете на пътеката. - Каква пътека?
Вече сме по нея. - Ами, ако изгубим пътеката?
Гората, ще ни изяде. - Какво, ще ни яде? Какво намекваш?
Казва, че ще ни изяде. Завий наляво!
Внимавай за отзад!
Остани на пътеката. - Колко остава?
5 метра ли?
Остани на пътеката. - Много или малко?
Адски е близо. Остани на пътеката! - Стига си повтарял тая пътека?
Завий надясно за последен път и след това газ до края.
Настъпи старателно. - К'во мислиш, че правя?
Нека не се стига дотам!
Взе да ми причернява.
Морис казва: „Яко препускане, хора“.
„Сега просто трябва да прекосим този водопад и сме в Дисниленд."
Майчице, тези птици горят!
Наистина ли?
Морис казва, че е нормално. Били му стари дружки.
Какъв малоумен кон.
Не ми харесва този поглед.
Живо здраво!
Шанг-Чи.
Това е моята сестра, Су Сялинг.
Децата на 'Ли.
Това е моята приятелка, Кейти. - Върнете се в бричката и се махайте.
Моля ви, не ме разбирайте погрешно.
Гуанг Бо!
Какво правиш?
Свалете оръжията си.
Шанг-Чи.
Сялинг.
Аз съм вашата леля, Нан.
От дълго време чакам да се срещнем.
Одрал си майка си.
Здравейте, аз съм Кейти. - Добре дошла в Та'Ло, Кейти!
Я виж ти кой намерил пътя към дома?
Аз съм приятел. Просто актьор.
Морис може да го потвърди.
Нямаме много време. Баща ни идва.
Нашите хора са тук повече от 4000 години
и се подготвяхме за нещо, което се надявахме, че никога да не се случи.
Ние сме пазителите на Мрачната порта.
Заклели сме се да защитаваме всичко тук и вашето царство
от злото, което се крие зад нея.
Баща ни идва, за да отвори портата.
Мисли си, че нашата майка е затворена там.
Защо би си помислил такова нещо? - Била му казала.
Казва, че можел да я чуе как моли за помощ.
Носи ли пръстените?
Той не ги е свалял откакто е починала.
Какво общо имат те с всичко това?
Царството Та'Ло се простира извън границите на нашето малко селце.
Имаме градове, които надминават всеки от тези във вашата Вселена,
богати на култура и история.
Преди хиляди години,
всички наши хора живееха в мир и просперитет.
До атаката на Обитателя на мрака.
Той дойде с армията си и погълнаха всяка душа по пътя си.
И с всяка смърт те ставаха все по-силни.
След унищожаването на най-големите ни градове,
те се насочиха към вашата Вселена, за да сторят същото.
Водачите на Та'Ло изпратиха тук своите най-добри воини,
за да им попречат да стигнат до портала към вашия свят.
Но нашите предци не бяха равностойни съперници.
До ...
включването на Великия Покровител в битката, който промени ходът й.
Заедно,
заставиха Мракобесни и армията му зад Мрачната порта и ги залостиха.
Оттогава нашите хора пазят тази порта.
Подпомогната от магията на Великия защитник
и подарък, който ни дари.
Драконови люспи.
Те са много добра броня.
Баща ти не е първия, който идва да отвори Мрачната порта.
Мнозина са се опитвали и не са успели през вековете,
а всички те имаха едно общо нещо.
Всички бяха привлечени от гласа на нещо от другата страна.
Глас, който ги изкушава с най-големите желания.
Мислиш, че душеядците говорят с баща ни?
Те знаят, че Десетте пръстена имат силата да ги освободят.
Ето на.
Стрелбище!
Добре. Изглежда, че трябва да доставя драконови стрели.
Ще доставяш драконови стрели ли? - Да, ще направя нещо полезно.
Нека отидем в храма на майка ви.
Харесва ми това, да знаеш точно какво искаш
прекарвайки целият си живот пълноценно.
Искаше ми се да бях повече от това.
Като например, когато нещо ми подхожда добре, да го зарежа за ново.
Знам възможностите си
и няма да си губя времето да гоня нови предизвикателства,
който в крайна сметка ще бъдат разочарование за мен. Не съм такава.
Гуанг Бо.
Пусни я да стреля.
Ако не се стремите към различни неща, никога няма да уцелите целта.
Вие бяхте всичко за нея.
Знаеше, че един ден, ще намерите пътя до тук
и ме помоли да приготвя нещо за вашето пристигане.
След като загубите човек като нея,
лесно е да се почувствате сами на този свят.
Но не сте. Вие сте деца на това семейство,
и то ви приветства у дома.
Вече не си при баща ти.
В Та'Ло тренираме като равни.
Била си прекалено дълго в тъмнината, дете мое.
Видя ли това, деди?
Видя ли, а?
Майка ми беше единствената, която можеше да го победи.
Покажи ми как го е правила.
Съжалявам. Съжалявам. Опсайд.
Майка ти знаеше коя е.
А ти?
Ти си продукт на всички, които са живяли преди теб.
Наследството на нашето семейство, както на добри, така и на лоши.
Част от всичко това, което е.
Спри да се подтискаш, младежо.
Това само, ще удължи болката.
Скоро пак ще бъдем заедно.
Сър?
Мъжете са готови.
Проходът, ще се отвори призори.
Ще подготвим превозните средства, сър.
Използвай дъха си,
търси в сърцето си ...
светлина и тъмнина.
За да опознаеш себе си, трябва да се изправиш срещу двете.
Вашият съпруг искаше да ни унищожи.
Желязната банда е тук, за изплащане на този дълг.
Съпругът ми вече не е мъжът, който беше преди.
Няма значение.
Спорът ви с него няма нищо общо с децата ми.
Те могат да си тръгнат.
Но някой трябва да плати.
Сялинг, Шанг-Чи.
Влезте вътре. Трябва да поговоря с нашите гости.
Но ти вече нямаш драконовите сили.
Не се страхувай, Шанг-Чи.
Мамо?
Тате?
Каза ми, че мога да се променя.
Че мога да оставя миналото си зад гърба.
Тя беше объркана.
Ако не бях я послушал,
тези мъже не биха се осмелили да направят това.
Сега, ще си платят.
Къде е шефът ти?
Не знам, кълна се! Кълна се!
Добре.
Кръвен дълг се изплаща само с кръв.
Ще ми помогнеш ли?
Открихме човека, отговорен за убийството на майка ти.
Имаш пълното право да сложиш край на това и за двама ни.
И когато се върнеш,
ще възстановим Десетте пръстена до това, което някога са били.
Търсех те навсякъде.
Добре ли си?
Не. Не съм това, което мисля, че съм.
Вече ми се извини за ... - Нямам предвид това.
Добре.
Какво е?
Когато баща ми ме изпрати да търся мъжа, който беше убил майка ми,
ти казах, че не бях стигнал до края.
Излъгах те.
Мислех, че мога да си сменя името,
да започна нов живот и да забравя, сякаш никога не се е случвало.
Тя щеше да намрази човека, в който се превърнах.
Баща ти те е обучил да бъдеш убиец от 7 годишен.
Изпратил те е да убиеш човек на 14.
Осъзнаваш колко е изкривено, нали?
Майка ми е мъртва заради него.
И сега той идва да разруши дома й.
Кръвен дълг се изплаща само с кръв.
Какво искаш да кажеш?
Ще направя това, за което ме е обучил.
Ще го убия.
Вече е тук.
Не! Не си готова.
Тя остава.
Дошли сте тук да помогнете на хората, който държат майка ви в плен ли?
Тя никога не е била тук.
Вярваш на създание, което иска да унищожи всичко и всички.
Това ли ви каза?
Познавам гласа на жена си.
Липсва ми сестра ми също като на теб.
Но това не е начинът да се почете паметта й.
Така ли я почетохте приживе, като й обърнахте гръб?
Глупак! Прогонихме теб.
Греховете от миналото ти щяха да унищожат това място.
Момче, покажи повече уважение, когато говориш с мен.
Живял съм 10 от твоите живота.
Оставете ме да мина.
Не можем да ти позволим да направиш това.
Унищожете всичко.
Направи го!
Планираш да ме спреш ли?
Не се страхувам от теб.
Да, така е.
Той прекара целият си живот с чувство на страх.
Винаги бягащ, винаги страхуващ се.
Ти беше там, когато дойдоха за нея.
И не направи нищо.
Стоеше на прозореца и я гледаше как умира.
Тя беше мъртва, а имахме нужда от теб.
Той избра проклети пръстени пред нас.
Обучи детето си да бъде убиец.
Това ли искаше?
Дори и да можеше да я върнеш,
какво те кара да мислиш, че би искала да има нещо общо с теб?
Спаси ме!
Спаси ме, скъпи!
Спаси ме!
Вече съм тук, любов моя.
Отвори портата!
Тези неща ще ни убият всички, ако не работим заедно.
Мислиш, че ще падна в този капан ли?
Оръжията ви са безполезни срещу тях.
Нямаме нужда от вашата помощ!
Ние сме мощните десет пръстена и няма ...
Трябва да работим заедно.
Пуснете ги!
Какво правят?
Крадат души, за да нахранят Обитателя на мрака.
Ако събере достатъчно да стане силен, ще разбие портата.
Това е само началото.
Опасно е. - Трябва да помогна на приятелите си.
Не умирай!
Всички към водата!
Да тръгваме! Хайде!
Хей, къде е брат ти? - Мислех, че ти знаеш.
Спаси ме!
Насочете лъкове към небето! Победи или умри!
Дишай дълбоко.
Шанг-Чи, не се страхувай.
Имаш сърцето на дракон.
Винаги ще бъда част от теб. А също и баща ти.
Разгърни всичко, което сме ти дали и го направи свое.
Толкова се гордея с теб.
Нашето семейство има нужда от теб.
Отивай!
Зареди!
Стреляй!
Трябва да спреш баща си!
Тя не е там, татко.
Махни се от пътя ми, момче.
Не.
Правя се на умрял, приятел.
Не съм мъртъв, това е постановка. Сега лягай до мен и се прави на умрял.
Трябва да я спася.
Тя ме вика.
Искаше ми се да е истина.
Татко, моля те.
Твоето семейство се нуждае от теб.
Освободи ме! Освободи ме! Освободи ме! Освободи ме!
По дяволите!
Насочи се към селото!
Ако открадне душата от нашия дракон, никой няма да може да го спре!
Насочете стрелите към гърлото му!
Трябва да ме пуснеш.
Пусни ме!
Няма да те изоставя отново.
Леле какво лайно.
Атака!
Тази вечер почитаме онези, които се пожертваха,
за да видим новия ден.
Те бяха повече от воини.
Те бяха наши майки и бащи.
Наши сестри и братя.
И въпреки, че винаги, ще се придържаме към паметта им,
тази вечер ги пускаме да си починат с нашите предци.
Сбогом, тате!
Мамо, ще се оправим.
Преди хиляда години,
и в рамките на още хиляда години,
винаги ще бъдем заедно.
Наистина си мислех, че ще умрем.
Бях се научила да стрелям с лък предишния ден
и изведнъж съм на бойно поле и убивам тези смукачи на души
с лелята на Шон, която е замайваща магическа богиня на кунг-фу.
Със сестра ми висяхме от защитникa а душесмукачът искаше да ни погълне.
Мега-душе-смукачът беше садистичен. - Искаше да смукне душата на дракона.
Довеждайки до края на Вселена. - Да. - Остана ми само една стрела,
и единственото, което чух в главата си, беше гласът на майка ми, която рече:
Стреляйте бърже, блееща краво!
Затова я насочих към гърлото на смукача и я пуснах да си лети.
Даде всичко от себе си.
Тогава Шон използва Десетте пръстена за направата
на огромна месомелачка с души, която взриви чудовището и спаси света.
Да.
В този ден изгубихме добри хора.
Не беше напразно. - Не беше.
Ебавате ли се нещо?
За Бога, не се ебаваме. - Да видим, къде е тази твоя сестра?
Върна се в комплекса на баща ни да му занули дейността.
Да, баща му беше главорез на 10-те пръстена през изтеклото хилядолетие.
Преди 2 седмици паркирахте коли за бакшиш,
а сега искате да повярваме, че спасявате света от гадни чудовища?
Знам, че искаш да ми го върнеш за последния път,
но няма да се извиня за това, че съм ти казала истината като приятел.
Казах ти го сериозно,
и всъщност мисля, че това, което правиш, ми даваше причината.
Явно е, че вие двамата сте ...
Какво?
Шанг-Чи?
Ето тук! Поздрави!
Казвам се Уонг.
Да, знам ... сър. - Имаш ли пръстените?
Да.
Добре, да тръгваме. Има много за какво да си говорим.
Ти също.
Аз също ли?
Мисля, че трябва ... - Да, да.
Трябва да тръгваме. - Да.
Знам, че това е лудост, но ще ти изпратя съобщение,
за да се видим друг ден. Радвам се, че се видяхме, Джон.
Ние излитаме. Лека нощ!
Букви и Превод: M®tal Kombat ПЪРВОИЗТОЧНИК ®