В един хубав ден в провинцията
птиците не пеели, рибите не подскачали
и никъде не се виждал нито един заек,
защото всички се били събрали да почетат двама специални души
на сватбата им, която можела да се опише само като приказна.
Обещах си, че няма да плача.
Ама че глупаво.
Здравейте.
Здравей.
Здрасти.
Добре дошли, приятели.
Днес сме се събрали, за да свържем Бий и Томас в свещен съюз.
Много добре го приемаш.
Добър човек е. Щастлива е с него.
Денят е специален и за семейството им, любимите им зайци.
Бившият ти враг ще заживее тук.
Намерихме общ език.
Той ще ни стане настойник.
Това между тях е дреболия.
Старото ти "аз" вече щеше да е полудяло.
Промених се. - ...да посрещнат нов родител.
Граната, която чака да избухне.
Вече не. - Дори и баща.
Баща ли?
Баща.
Не си ми баща!
Никога няма да ми станеш баща!
И всички виждат бельото ти!
Питър. Питър.
Питър.
Питър, пръстенът. - Какво?
Да, да.
Къде го сложих? Дали...
Тук ли... Или тук...
Почакай. Беше в...
Винаги е на последното място.
Имаш само два джоба.
Може да целунеш младоженеца.
Какво?
МЛАДОЖЕНЦИ
Довиждане!
Ще ни липсвате.
ЗАЙЧЕТО ПИТЪР: ПО ШИРОКИЯ СВЯТ
Бий и г-н Макгрегър се ожениха
и заминаха на меден месец.
В Уиндърмиър се възцари спокойствието,
поне за известно време...
Само го извади.
Виждаш ли?
Пробвай.
Татко, това е Зайчето Питър от книгата.
Славата ми дойде до гуша.
Но всяка история може да има само един герой, така че...
Питър няма баща.
Затова е толкова пакостлив.
Какво?
А това са Флопси, Мопси и Пухенка.
Аз съм Флопси. - А аз - Мопси.
А аз съм героят, но не съм пакостлив.
Детето въобще прочело ли е книгата? - А ти прочете ли я?
Много съм зает.
Пазя си я за лятото.
Вие ли сте авторът?
Не мога да свикна да ме наричат така.
Историята е на зайците. Аз само я записах.
Това е съпругът ми. Той е издателят ни.
Чак пък издател.
Просто...
Набрах текста,
превърнах хола ни в печатница,
изработих литография с палитра с пет цвята за илюстрациите,
освен тези на градината,
за които трябва още зелено. - Не разкривай всичките си тайни.
Прекрасно е. Рисувате зайците с толкова любов.
Идва ни отвътре. Това е семейството ни.
Благодаря ви. С парите ще запазим земята им.
Благодаря.
Довиждане. - Довиждане.
Добър ден! Поздравления!
Благодаря, Мойра. - Я, пощата.
Да видим кой ще я получи.
Гърди. Пръсти.
Уши. Опашка.
Да!
Как така винаги печели?
Защото той измисли играта.
Питър? Ти ли си? - Джони?
Как така не си в Лондон?
Дойдохме да дегустираме сирене.
Чух за сватбата. Вече имат ли бебе? - Мина само месец.
Жена ми роди 15 деца за същото време.
За пръв път сме далеч от тях и е толкова тихо и спокойно,
но ще те излъжа, ако ти кажа, че не ни липсват.
Само за тях говорим.
Колко са сладки.
Не искат бебета. Ние сме семейството им.
Нещата се променят.
Поздравления за книгата.
Децата ми много я харесаха.
Не става въпрос за мен.
Прекрасно е, че децата имат положителен модел за подражание като мен.
Питър!
О, боже. Сиренето ми.
Успех.
Сигурна съм, че беше злополука.
Не е злополука.
Все така прави.
Никога не слуша.
Той те обича. Не го слушай.
Не ме слуша. Това е проблемът.
Недей пред него.
Той не ме разбира. Нали?
Не, но все пак...
Щом не ме разбира,
защо да не мога да кажа това, което искам?
Кажи му нещо мило. Извини му се. Хайде!
Ужасно съжалявам. - По-силно!
Съжалявам, Питър. Обичам те, както възрастен човек обича...
Животно, което е зайче. - Благодаря.
Справи се много добре, Питър.
Разкая се, извини се и дори изпита угризения.
Извинявай, какво?
Слагам си ги, когато не ме разбират.
Стига, Питър. Действията имат последици.
А тези са за когато всички са срещу мен.
Прекаляваш с всичко, което правиш.
Извинявай. Какво?
Какво е това?
Издателство "Базил-Джоунс".
В "Хародс" имахме раздел с книгите им.
Подредих ги точно преди да напусна.
Преди да те уволнят и изхвърлят.
Въпрос на гледна точка.
Писмото е Найджъл Базил-Джоунс.
Иска да издаде книгата ми.
Не.
Ще я продава навсякъде и ще я преведе на чужди езици.
Невероятно.
Успя, Бий. Това е. Случи се!
Обещайте ми, че няма да ми позволите да се надуя, когато книгата стане хит.
Книгата е за всички нас.
Благодаря. Вече работиш по въпроса.
Боц!
Защо ми подражаваш за всичко?
Добре. Ще направя нещо друго.
Извинявай.
Гладни ли сте? - Да, умирам от глад.
Оставете на мен.
Гризнете си и дайте на другите.
Ще почакам да се приберем у дома, където храната не гние.
Да. - Аз също.
Гледай ти.
Не знаех, че сте толкова изискани.
Да отидем да хапнем. - Да!
Как само хукнаха.
През дупката, където преди имаше порта.
Браво на тях.
Дали садят, плевят и поливат?
Не, но бяха тук преди нас. - Точно така.
А и все още имаш доматите си.
Доматите ми.
Не бях виждала гражданин, който толкова да обича да градинарства.
Дори чух, че искал да продава на пазара.
Твърде е влажен. Ще донеса сешоара.
Време беше да си намери хоби.
Дано е също толкова успешно като моето.
Което е?
Да критикувам другите.
Какво става с косата й?
Почакай! Вече не е нужно да ме ядеш.
Не помниш ли? Всичко това е за теб.
Да, вярно. Все още свиквам.
Имам много енергия.
От растителната диета е. И защото вече не трябва да те гоня.
Направо ще се...
Пробвай да бягаш за здраве.
Какво е това?
Пак бягаш, но без изплашено животно пред теб.
Дали ще помогне? - Ужасно се надявам.
Заповядайте, милички.
Ей.
Не мога да повярвам, че може да се получи нещо.
Аз ще вдигна!
Може да е издателят!
Питър, знаеш, че не бива да ги пипаш.
Честно, децата ми ще са много по-послушни.
Ало?
Липсваш ми, татко.
Никой не ме разбира като теб.
Бий, Бий, издателят е.
Ало.
Да, аз съм.
Не! Томи!
На г-н Макгрегър са.
Но ти непрекъснато крадеше от него.
Сега споделяме градината.
И вече правиш каквото ти каже, защото се ожени за госпожата?
Не, не е заради това.
Ами, всъщност донякъде е.
Просто не пипай доматите, язовецо.
Да, добре.
И?
Кълна се, че ако не бях аз...
Благодаря. Много сте мил.
Влакът в 11:15 ч. за Глостър?
Да, би трябвало да успеем.
Знаех си! Видях те!
Махай се! Махай се от градината ми!
Зайците ще се радват да дойдат. Ще е приключение.
Въобще не си се променил.
Същият пакостник си. - Благодаря.
Както винаги!
Не пипай доматите! Дадох ти всичко друго!
Видя ли? Колко пъти да му повтарям?
Не иска да ме послуша. - Не му се сърди.
Още свиква с идеята, че живееш тук.
Да, използвай и предните си крака.
Вярно, вярно.
За нас ли е всичко това? - Така пише на билета.
Само най-доброто за следващия хит.
Какво имаме тук?
"Приятно пътуване. Това е само началото."
Малко е арогантно, не мислиш ли?
"Простете ми, ако звуча арогантно."
Добър е.
Нека ви посъветвам, защото съм се возил във влак.
Не зяпайте прелитащите гледки.
Насочете поглед към точка от хоризонта и не сваляйте очи от нея.
Добре ли сте?
Когато се возите във влак...
ВСЕКИ МОЖЕ ДА ПРОДАВА!
...гледайте точка от хоризонта.
О, не!
Магия, магия, магия.
Магия!
О, не! Пухенка откри захарта.
Добре си поживяхме.
"Тоалетна."
Ще живея вечно!
Казах ви!
Благодаря.
Знаеш ли какво става, когато прекалиш със захарта?
Това.
Елате, милички.
Заповядайте.
Ето ги и тях.
Здравейте. - Бий.
По-красива си, отколкото си представях.
Томас. - Здравей.
Красавец. - Ами...
Сигурен съм, че и много други искат
да издадат следващата ти книга. - Да, толкова са много.
Всъщност вече нямаме порта. Направо я свалиха от пантите.
А това са самите звезди, начело с водача им Питър.
Винаги е отпред.
Колко сладко.
Не съм ви водач. Не съм винаги отпред.
Ела тук. Бенджамин, дръпни се.
Мопс, дай надясно. Флопси, ела насам.
Бенджамин, Мопс, наредете се. Ти ела тук между тях.
А аз ще застана тук...
Ако ми позволиш, книгата е изключителна.
Триумф.
Ще ти позволя.
"Каква по-голяма награда от любовта на един заек?"
Чарлз Дикенс. - Да.
Всъщност е казал "котка", но ти го знаеш.
О, да. Обичам Дикенс.
Знам всичките му творби. - Така ли?
Не. - Напротив.
Съмнявам се.
Силен си.
Да. - Бокс?
Не, аз... Да, боксирам се.
Така ли? - Да.
Не е вярно. - О, да.
Кога? - Скачам на въже.
Вдигам металните пръчки. Имам голям чувал с пясък.
Свалям си ризата и правя лицеви опори отвън.
И харесвам протеиновите отвари.
Да се качим на ринга някой път. - Да, разбира се.
Нека ви разкажа...
За стратегията ни.
Карлос, донеси вода на зайците.
Бий, заповядай, седни.
Газирана и обикновена.
Насам, Томас. - Колко изискано.
Сякаш пия пясък.
Харесва ми. Вкусна е.
Казваш го, за да си различна. - Не.
Тогава пийни още.
Невероятна е.
Искаме да започнем, като отпечатаме 5000 броя
от книгата ти.
Пет хиляди? - Вероятно искаш да напишеш още една?
Не съм се замисляла, но...
Не знам, предполагам, че имам идея
за поредица от 23 книги
със 109 героя от животните в живота ми,
които разказват за морала, природата и семейството
и се развиват в околните поля и градове.
Фантастично.
Фантастично. Фантастично.
Защото виждаме огромен потенциал в следващата ти книга.
Фантастично. - Фантастично.
Нямам му доверие.
Направихме проучвания за книгата ти.
Хората харесват историята и мястото,
но това, което обожават, са зайците.
Във втората книга наблегни на индивидуалността им.
"Умният Бенджамин."
"Огнената Пухенка."
Този тип е добър.
"Флопси и Мопси, динамичното дуо."
Защо винаги ни споменават... - Заедно?
Но изглеждаме... - Добре.
И накрая - Питър. - Какво?
И за мен ли има? Невероятно.
Имаме два варианта за него.
Два ли?
"Пакостникът" или...
ЛОШОТО МОМЧЕ ПИТЪР
"Лошото момче."
Не. Справяше се толкова добре.
Този е, да. Право в десетката.
Какво? - Любимият ни е.
Описва характера му. - Не.
"Лошото момче" не е ли твърде жестоко?
Всъщност е доста разглезен.
Дори и според книгата ти.
Почти ви е разделил и е застрашил зайците.
Малко е пакостлив, но не е нарочно.
Точно така. Благодаря. - Вчера го хванах
да краде от доматите ми.
Не, не, не. Всъщност ги пазех.
И сигурно гласът му е дразнещ. - Какво?
Гласът ми не ви дразни, нали?
Искам да ви покажа нещо.
Ето колко искаме да работим с теб.
О, боже.
СКОРО - ЗАЙЧЕТО ПИТЪР
Ушите ми са огромни.
Питър прилича на злодей.
На всяка история й трябва злодей. - Не съм злодей.
Никой от нас не е представен правилно.
Сякаш гледам в огледало.
Много ми харесва. - Какво?
Мисля, че е страхотно.
Невероятно.
Прекрасно е да видиш семейството си там.
Мечтата ми се сбъдна.
Изглеждат удивително!
Стига де.
Вървя сам, вървя сам.
Разбира се, че пееш това.
Мога да ти изпея нещо друго.
Както искаш.
Понякога мечтая
някой друг да ме намери,
дотогава самичък ще вървя.
Какво зяпаш, синко?
Никога ли не си виждал крадец?
Да не си някой послушко?
Не съм.
Очевидно съм непослушен.
Да, допуснах някои грешки.
Мислех, че децата могат да грешат,
за да се учат и растат,
но за това зайче зарът е хвърлен.
И знаеш ли какво? Вече не ми пука.
Браво на теб, синко,
но може ли да ти предложа нещо?
Когато срещнеш стар крадец на улицата,
не му споделяй всичко.
Извинявай. - Не, няма проблем.
Просто не всички тук са емоционално зрели като мен.
Казвам се Барнабас. Приятно ми е.
Питър. - Вземи си праскова.
Каза, че не си послушко.
Не, не съм.
Непослушко съм.
О, не.
Хайде. - Писна ми от вас, плъхове!
Мразя, като ни викат гризачи. - Върнете се!
И когато искат да ни ударят.
Метлата не е за това! - Махайте се от магазина ми!
Писна ми от вас!
Дължиш ми една праскова.
За щастие знаех това скривалище.
Откъде си? - Не е твоя работа, старче.
Какво?
Каза ми да не споделям нищо.
Браво, учиш се, но наистина ми е интересно.
От провинцията съм, от една ферма до езеро.
Така ли? Оттам ли ти е това яке?
Един стар приятел имаше такова.
Беше на баща ми.
Трябва да се махаме.
Добре ли си?
Да.
Намигна ли ми?
Извинявай.
Не, само още един заек можеше да намигва.
Приятелят ми от провинцията. И той живееше до езеро.
Почакай малко. Онзи фермер да не се казва Макгрегър?
Да. - А ти си Зайчето Питър?
Да. - Не мога да повярвам.
Мисля, че приятелят ми е бил баща ти.
В контейнера за отпадъци са!
Какво ще правим? - Ще се позабавляваме.
Ето къде сте!
Кое е забавното?
Горките си мислят, че имат шанс.
Добре.
Това хартия ли е или пластмаса?
Никой не знае.
Хванах те!
Какво ще правим сега?
Прав си! Беше забавно. - Да.
И можем да се забавляваме навсякъде.
Хванахме ви!
Хайде.
Влизай вътре, заек.
ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ ПАЙПЪРСЪН
Кои са тези хора? Къде ни водят?
Успокой се, синко.
Няма да позволя да ти се случи нищо.
И тук.
Тук.
И отпечатък от пръст.
Трябва да ти кажа нещо.
Книгата ми е много скъпа на сърцето и не искам да я променям.
Никога няма да си го простя,
ако се превърне в машина за пари
заради някой американец.
Обещавам ти, че ще бъда твой непримирим защитник,
крепост между изкуството ти
и всички, които искат да се възползват от него.
Да го направим.
Казвам ви, този тип не струва.
Но ако я направим по-модерна,
ще имаш повече читатели и повече пари за фонда за земята.
Зайците може да са с маратонки и тениски.
Но ти си консервативна.
Уважавам го.
Марвин Стюърт е дошъл.
А, Марвин.
Един от авторите ни.
Марвин Стюърт.
Здравей, Марвин. Ей сега идвам.
Купихме му тази кола, когато книгата му стана хит.
Марвин нарисува книга с картинки за пеперудите.
Бяха прекрасни, елегантни.
Можеш да ги окачиш в музей. Продадохме 250 броя.
Предложих му малка промяна.
КАРАЙ СКЕЙТ ИЛИ ЛЕТИ
Продадохме 15 милиона.
Повече от Дикенс.
Къде е Питър? - Да, започвам да се тревожа.
Не му е присъщо.
За последно го видях при билборда.
Ах, билбордът.
Но сериозно, къде е Питър?
Браво, хванали сте два заека.
Не знам защо съм тук.
Искам този.
Прилича на Питър от онази книга, която баба ми подари.
Искат да са заедно. Може ли да вземем и другия, мамо?
Приличат на баща и син.
По-скоро на "преди" и "след".
Ужасно са мръсни.
Добре, хубаво.
Не знам как ти харесват. Те са истинска напаст.
Лиъм, взехме два заека!
Очакват ни бурни времена, но ще е забавно.
Не ги пипайте, докато не им бием ваксините!
Сигурно вече са чумави.
Моят ще се казва Маймунско лице.
А моят е Госпожа Извара.
Кой е добър заек?
Здравей, здравей.
Това е истинско унижение.
Пробвай така.
Много по-добре е. Благодаря.
Идвайте, деца! Отиваме при баба.
Няма ли да ги е страх в тъмното?
Животните нямат чувства.
Това ли е да си домашен любимец?
Децата имат добри намерения, но майка им е истинско чудовище.
Какво ще правим сега?
Ще поработим.
Джакпот.
Донеси торба. Винаги са под мивката.
По-добре да използвам дръжката.
Държат си доматите в хладилника.
А нас ни наричат животни.
Разбирам.
Искал си да те хванат.
Искал си да отидеш в магазина за домашни любимци.
Искал си да те осиновят, за да им откраднеш храната.
Това е градината на Макгрегър в града.
Тук така оцеляваме.
Наистина ли? Всички ли са толкова пълни?
Не, обикновено има само храна за вкъщи
и бутилка шампанско, която пазят за специален повод, който няма да дойде.
Колко тъжно.
Да, наистина е тъжно.
Както и да е, хайде да откраднем още неща.
ХРАНА ЗА КУЧЕТА
От децата ли крадем?
Само нещата, които няма да ядат.
Защо им ги дават родителите?
За да не ги съдят учителите.
Отлична плячка, синко.
Как ще я изнесем?
Не си струва да крадеш, ако нямаш добър екип.
Ето ги. Мустака Самюъл, най-старият крадец в града.
МУСТАКА
Дори и мустакът не е негов.
Откраднал го е.
Котето Том.
КОТЕТО ТОМ
Не говори много и това е добре.
Може ли да влизаме вече? Замръзна ми котешката трева.
И сестра му, Котанка. Умница е.
КОТАНКА
Гледа да не се разсейваме.
Вече ни представи. Да действаме.
Килерът? - Втората врата вдясно.
Дрешникът? - Третата врата вляво.
Тоалетната? - Не те ли питах дали ти се ходи?
В дъното на коридора. - Благодаря.
Но как ще изнесем всичко?
Наистина ли ще стане?
На добре облечения мъж може да му се размине всичко.
А ако има бебе със себе си, може да отиде навсякъде.
Преди три седмици
ударихме звънеца за начало на фондовата борса.
ФОНДОВА БОРСА - ЛОНДОН
Защо го направихте?
Защото можехме.
Добре.
Хауърд, къде беше?
Помогни ми да разкарам мръсните зайци,
преди децата да се приберат.
Да не си станал още по-нисък?
Ах, вие, малки зверчета!
Хайде. - Чакайте, ами храната?
Ще я оставим ли? - Важното е да оцелеем, хлапе.
Ще ви изтребя, проклетници такива.
Довиждане. - Чао.
Не, почакайте. Знам как да се справям с хората, които ни мразят.
Отведете я в кухнята. Ще се погрижа за нея.
Чакайте ме при входната врата.
Не можете да се скриете от мен, отвратителни преносители на болести.
Ще те хвана!
Бягайте!
Ей!
Върнете се!
Не мога да повярвам какво се случва!
Искате ли да ви го прекроя, госпожо?
Беше удивителен, хлапе. Откъде знаеш всичко това?
Дарба е.
Зле съм с езиците, но ме бива в анимационното насилие.
Справи се отлично, амиго.
Извинявай, какво е това? - Отдавна не сме имали
по-добра плячка.
И то благодарение на Питър.
Той е хлапето! Той е хлапето! Кой е хлапето! Той е хлапето.
Хайде, ела тук.
Здравейте. Чук-чук, дзън-дзън.
Говори се, че сте направили удар.
Разкарай се, Робинсън. - Разбира се. Веднага.
Но дано не ви изплямпам на някого.
Знаете, че обичам да плямпам.
Погрижи се за него, синко.
Разбира се. Какво да бъде? Имаме сирене, ябълки, шампанско.
"Поздравления..." - Не.
Погрижи се за него.
Какво?
Не, шегувах се, Барнабас.
Няма да ви издам, обещавам!
Стегни го здраво.
Заекът излиза от дупката,
обикаля дървото и се връща в дупката. - Какво правиш? Не.
Не.
Чакай. Заболя ме, приятел. - Добре, синко.
А сега се погрижи за него. - Не, не.
Моля ви. - Не...
Нищо няма да каже. Нали? - Не, ще си мълча.
Още ми е гузно за това, което сторих на онази майка.
С фризера, шампанското, сешоара.
Стори ми се твърде жестоко. - С нас ли си или не?
Иска ми се, но това не е за мен.
Не може ли да го обсъдим? - Моля ви!
Не, не! Умолявам ви!
Шегуваме се!
Просто се занасяхме с теб. Трябваше да си видиш изражението.
Не, аз се занасях с вас, така че...
Вие трябва се чудите
къде да се скриете, за да видите
дали сте се напишкали.
Споделяме храната с приятелите си.
А и ще се развали, преди да я изядем.
Прасетата могат да летят!
Ела. Да излезем на свеж въздух.
Времената бяха прекрасни.
Имаше храна за всички, ходехме навсякъде.
Докато Макгрегър не построи онази стена.
Всички мислехме, че това е краят, но не и баща ти.
Въпросът е следният.
Крадеше ли или просто вземаше това, което вече беше негово?
Да, ние бяхме там първи.
Принадлежеше ни... - Крадеше.
Но само така можеше да ви нахрани.
Той ме научи на всичко, което знам.
Яде ли ти се нещо вкусно?
Чакай ме тук.
Идвам!
Заповядай, синко.
Боже, много е вкусно. Какво е?
Картоф.
Какво?
Гласът ми дразнещ ли е?
Малко е противоречив, но ми харесва.
Тук никой не ми казва, че съм пакостник.
Усещам, че мястото ми е при вас.
Защо нямам още десет като теб?
Щях да извърша удара, за който мечтаехме с баща ти.
Щяхме да имаме храна завинаги. - Питър!
Питър?
Ела. - Питър.
Питър! Ето къде си бил.
О, Питър. Търсехме те навсякъде.
Слава богу. Добре ли си?
Нищо му няма. Да побързаме за влака.
Добре.
Какво стана, Питър?
Притеснихме се за теб.
Просто се разходих. Хайде да вървим.
Добре ли е?
Така изглежда.
Да! Да.
Какво правиш?
Лицеви опори.
Значи изведнъж ти се прииска да тренираш?
А на теб - да четеш Дикенс?
Той е любимият ми автор.
Още една книга на Дикенс?
Още една лицева опора?
Добре.
Не мога да мръдна.
Кукуригу!
Събудете се, деца. Събудете се! Имаме работа!
Какво? - Татко.
Стига. - Уморени сме.
Трябва да накараме огромното огнено кълбо да се издигне в небето,
за да стопли земята
и познатият ни живот да продължи!
Какво?
Нима? - Това е огромна отговорност.
Кукуригу!
Кукуригу.
А сега отивайте да кълвете
и да не правите абсолютно нищо през следващите 24 часа.
Ще ми кажеш ли къде отиде вчера?
Всички се притеснихме. - Няма нужда, братовчеде.
Срещнах някой, който може би промени живота ми.
Срещнал си момиче! Да! Разкажи ми всичко.
Как се казва? Мери? Скарлет? Джозефин?
Барнабас. - Прекрасно.
Не, той е стар приятел на татко. - Чудесно.
Не! Крадец е.
Питър, нямаш благословията ми да целунеш крадец.
Ще ме оставиш ли да ти разкажа?
Хайде да се надбягваме, Флопси. - Вече не съм Флопси.
Промених си името, за да съм още по-различна от теб.
От сега нататък съм Тоалетна.
Тоалетна ли? - Да.
И вече тичам на два крака.
Така е по-изискано.
Помисли колко от земята ще успеем да съхраним.
Децата ни ще могат да изследват природата.
Гледайте, сестрички. - Чакай ме!
Аз така и не можах.
В сиропиталището не ни беше до смях.
Затова искам да имам двукраки деца,
с които да се смея.
Цялата планина ще е тяхна, ако нарисувам зайците с маратонки.
И цялата долина, ако ги облечеш с тениски и дънки.
Да. Представяш ли си?
Какво й е? - Смени си името на Тоалетна.
Хайде, върви при тях. Забавлявай се.
Наистина ли? - Да.
Искаш да легна, да си изпъна краката
и да се търкалям бавно и безопасно?
Да, бих могъл... - Май не е за теб.
Хайде да пийнем чай.
Как така не е за мен? За мен е.
Така ли? - Определено.
Значи не мога да се веселя?
Не казах това. - Гледай сега.
Представи си как се забавляваме с бъдещите ни деца.
Готова ли си? Гледай.
Виждаш ли? Забавлявам се.
Малко се забързах. Не, много!
Помощ! Помощ!
И затова детските игри не са за възрастните.
Крада от тази градина цял живот и ми казваха, че е грешно,
но сега с Барнабас знам, че трябва да правя точно това.
Трябва да съм пакостлив.
Този Барнабас нещо ме съмнява.
Не, не е съмнителен. Разбира ме, също като татко.
И за разлика от него. - И без пакости!
Видя ли? Вдигнал ми е мерника, откакто дойде тук.
Не го каза на теб, а на всички нас.
Говоря на теб, Питър.
Никакви пакости.
А и дните ни тук са преброени. Чу го.
Когато им се роди бебе, край с нас.
По-малко ли те обичаха, след като се родиха момичетата?
Сега е различно. Всички мислят, че съм пакостник.
Затова го приех.
Барнабас има план. Ако му помогнем,
ще се устроим за цял живот и няма да разчитаме на тях.
Не знам.
Хайде, момичета. Отиваме в Глостър.
Добре. Защо не? - Глостър ли?
Утре ще бягам дотам за кардио.
Днес тренирам гърди и ръце. - Не спирай, лисицо.
Ще се справиш.
Треньорът ми.
Наистина ли ми трябва? Вероятно не.
Щях ли да тренирам толкова без него? Вероятно не.
ГЛОСТЪР
Моля те, нуждая се от малко помощ.
Кажи ми, че ще дойдеш, когато имам нужда.
Как винаги знаеш какво става с мен?
Просто имам късмет.
Нуждая се от помощ.
Доведох и други като мен.
Не всички сме като него. Аз имам известни възражения.
Нуждая се от помощ.
Боже, колко сте пораснали.
Не съм ви виждал, откакто бяхте бебета.
Бенджамин, Пухенка, Флопси, Мопси.
Да! - Да!
Сега се казвам Тоалетна, но преди - да.
Идваме да ти помогнем за големия удар.
О, не, не. Прекалено е опасно.
Добре, радвам се, че се видяхме. Наблизо има ли таксита?
Не, довери ми се.
Непрекъснато крадяхме от Макгрегър.
Много по-различно е.
Няма да си простя, ако пострадате.
Не, ще направим каквото поискаш. Нали?
Ако искаш да се качиш нависоко, насреща сме.
Ако искаш да сме потайни, ще станем невидими.
А ако искаш да разсееш някого...
Долу край залива, където дините растат,
не смея да се върна в дома си,
защото ако го направя, майка ми ще каже:
"Виждал ли си гъска да целува лос?"
Твоите ли са?
Долу край залива.
И освен всичко е сръчен.
Има ли нещо, което не ти се отдава?
Оправих го набързо.
Да повикам ли вече стъкларя?
Мъчиш се от шест часа.
Бий, Найджъл Базил-Джоунс е тук.
Г-н Базил-Джоунс, каква приятна изненада.
Ето я звездата ми.
Удобно ли е? - "Това е най-хубавото време.
Това е най-лошото време."
Дикенс.
Нямах търпение да ти покажа.
О, боже.
Страхотна е. - Красота.
Прие се повече от добре
и интересът към следващата ти книга е огромен.
Невероятно.
И аз имам нещо за теб.
Почти няма разлика.
Нарисувала си ги. - Прекрасно.
Артистично, автентично, безкомпромисно.
Къде са? - В градината ни.
Защо да ги ограничаваме? - Там живеят.
Просто мисля, че щом ги промени,
може да ги направиш малко по-забавни, по-екзотични.
Може да са на плажа, да карат сърф,
да свирят на онези малки китари. - Укулеле?
Да! Страхотна идея. Виждаш ли?
Превръщаш глупавите ми предложния в страхотни идеи. Гениално.
Но те не свирят на укулеле.
И не ходят на плажа. Нали, Бий? Все пак са зайци.
Защо не може да има зайци на плажа? Или в лодка?
Или в космически кораб? - Какво?
Читателите искат да отидат на друго място, Томас.
Дикенс.
Чуйте ме внимателно. Това е голям удар.
Най-големият.
Работата е такава, че ако успеем,
никога повече няма да останем гладни.
Но има и сериозна опасност.
От време на време всички фермери се събират в долината.
Махай се! - Те са сърдити и зли.
Карат храната си другаде, за да не им я вземем.
Най-сладката царевица, най-хрупкавите моркови,
най-зрелите репички.
Карат храната на едно централно място,
точно тук, в града,
където я охраняват от здрач до зори.
И точно там ще ги ударим.
Сигурно трудно се влиза.
Няма нито една врата. Канят те да влезеш с усмивка.
Заповядайте. - Добре дошли.
Няма ли да ни чуят? - Не.
Една група свири посредствена фолк музика.
Ами ако някое дете ни види и поиска да ни осинови?
Там само леко те гъделичкат.
А ако искаш скъп подарък, който няма да ползваш...
Продават сапуни за вана с аромат на лавандула.
Десет лири.
Какво е това вълшебно място?
Наричат го "фермерски пазар".
ФЕРМЕРСКИ ПАЗАР
Мустака го пресъздаде едно към едно на тази карта.
Напръстниците са плодове. Шпинделите са зеленчуци.
Игленикът показва къде ще грее слънцето
според прогнозата за времето за утре,
която следях шест седмици,
без тази събота, която беше необичайно облачна.
Мустак, на никой не му пука! - Да, добре, добре.
Дано не трябва да видите нещо, за да го запомните,
но целта ни не е земеделската продукция.
Всеки глупчо може да я открадне.
Искаме нещо далеч по-ценно.
Точно по средата на всичко това,
срещу кокосовата вода и след дървените лъжици
са перлите в короната.
Нашата цел: сушените плодове.
СУШЕНИ ПЛОДОВЕ
Сушени плодове ли?
Защо са ви? - Гадост.
Издържат вечно и са една осма от размера на пресните плодове.
Но със същата хранителна стойност.
Лесно се пренасят и не могат да се проследят.
Хапнете си.
Много е вкусно.
Не е желиран бонбон.
Ей! Тук не ядем такива неща. Разбра ли? Пречат ти да мислиш.
Проблемът е, че сушените плодове са в центъра на пазара,
заобиколени от всички фермери.
А най-лошото на фермерите е, че си помагат взаимно,
защитават се едни други.
Те са зла армия, обединена в злините си.
Дори и да се справим с тях,
остава най-голямото предизвикателство.
Самата продавачка на сушени плодове,
Сара Накамото.
Никога не напуска поста си, каквото и да става.
Но Сара има една ахилесова пета.
И не е ахилесовата й пета.
Метафоричната й ахилесова пета е синът на продавача на сирене
отсреща, Уилям Пембърли.
Само той може да привлече вниманието й.
Ако стигнем до него, той ще я разсее
и сушените плодове ще са наши.
Как ще ги изнесем?
Старият ни приятел отгоре ходи на пазара всяка седмица,
точно преди да затвори.
Винаги си купува две наденички - за него и за покойната му съпруга.
Всъщност е чудна любовна история.
Запознали се като млади в зала за джаз.
Тя работела в гардероба. Той свирел на тромпет.
Но родителите не искали... - Мустак!
Съсредоточи се, Мустак.
Защо никой не харесва отклоненията от темата?
На погребението ти ще кажат:
"Прекрасна жена. Все говореше по темата".
Както и да е, ще натоварим плячката в камиона на шивача
и той ще ни я докара.
Звучи много сложно.
Затова казах, че ми трябват още десет като теб.
Имате ли приятели у дома? - Да, много.
Надеждни ли са?
На някои не бих им се доверил.
Няма значение. Доведете ги всичките.
ВЗИСКАТЕЛНИЯ ПРАСЧО
ДЖЕМАЙМА ПАТИЦАТА
ДЖЕРЕМИ РИБАРЯ
ГОСПОЖА ТИГИ-МИГЪЛ
ТОМИ ЯЗОВЕЦА
Хайде, Феликс, да вървим.
ФЕЛИКС ЕЛЕНА
Хайде, Феликс, да вървим.
Момичета, донесете ми фенерче. - Добре.
Елате всички.
Мисля, че са готови за фермерския пазар.
Искам честните ви мнения. Става ли?
Бъдете откровени. Трябва да разбера истината,
но само ако ми допадне.
Не ме щадете,
но не забравяйте, че съм ужасно неуверен.
Нарисувала си ги на плажа. - Разширявам света ни.
Стигнала си чак до космоса.
Найджъл иска... - Знам какво иска Найджъл.
Но и ти ли го искаш?
Струва ми се, че вмъкваш всичко...
Буркани за сладко.
Моля?
За шлемовете им в космоса. Идеално е.
Нахлупили са ги, прибрали са си ушите.
Лицата им са изкривени. Идеално.
Найджъл Базил-Джоунс.
Само защото е преуспял, интелигентен и обаятелен,
можеш да се изгубиш в очите му...
Трябва да му дам да разбере.
Не си навличайте неприятности,
но май не е нужно да ви го казвам, защото Питър го няма.
Къде е Питър?
Ето че пак говоря със зайци.
Очаквам отговор, което...
Няма да се случи. Добре.
Фенерче.
А в Англия как му викат?
Факел.
Няма да ми омръзне.
Ако се справим, ще сме на плакати из целия град.
Какво правиш и ти там горе, Госпожо Тиги-Мигъл?
За да привличам погледите.
Кукури...
О, не.
Изгубил съм си гласа.
Събудете се. Събудете се.
Трябва да накараме огромното огнено кълбо да...
Какво?
Как е възможно?
Всичко е било измама, за да не поставя под съмнение собственото си съществуване.
Животът ми е една голяма лъжа!
Но почакайте. Може би това означава, че мога да летя.
Може би мога да летя!
Не.
Кукуригу! - Кукуригу!
Когато слънцето озари празната ферма,
не само Питър и другите бяха поели по пътя към себепознанието.
Бий също се възползваше от предоставената възможност.
"Питър, Флопси, Мопси, Пухенка и братовчедът Бенджамин
построиха отново къщурката си
и заживяха щастливо за вечни времена."
Идва ти отвътре.
Ела. Искам да ти покажа нещо.
Не мога да повярвам, че ще ми я подариш!
А дори още не съм написала бестселър.
Толкова съм уверен в промените в новата ти книга.
Видя ли най-новата книга на Марвин?
ПЕПЕРУДИ СРЕЩУ ЗОМБИТА
Хубава ли е? - Критиците са разногласни,
но стана номер едно в 23 държави,
включително в Германия, а там мразят пеперудите.
Намират ги за причудливи. Искам да те запозная с всички.
Работят по марката, мърчъндайзинга, правят филм.
За нас това вече не е само книга.
Смятаме, че е феномен. Ти си феномен.
Наистина беше феномен,
но този феномен имаше съпруг, който мислеше, че тя може би
е тръгнала по грешния път.
Той също отиде да се срещне с издателя,
за да направи най-доброто според него за жена си.
Найджъл!
Но без да й каже, разбира се. - Томас?
Каква приятна изненада. Два пъти за един ден.
Знам какво си намислил.
Ясно ми е, че се опитваш да наложиш волята си на жена ми.
Исках да ти кажа... - Отивам във фитнеса. Боксираш ли се?
Да, казах ти, че се боксирам.
Ела с мен. - Проблемът е,
че не си нося екипировката.
Не се притеснявай. Ще ти услужим. - Наистина ли? Добре тогава.
Ей, Найджъл.
Благодаря за екипировката.
На племенницата ми е.
Трябва да поговорим за Бий.
Караш я да се съмнява в идеите си.
Исках само да чуе някои от моите.
За съжаление ми се струва, че се отклонява от пътя си.
Не. - Нима?
Това е, когато никой не купува книгата ти,
защото е в тясна нишка.
"Нишка" ли? Казва се ниша!
А да изгубиш пътя си е когато искаш да имаш деца,
а жена ти е твърде заета да рисува зайци в космоса!
В космоса? Наистина ли? Значи се е съгласила?
О, Найджъл. Ужасно съжалявам.
Не, аз съжалявам.
Но ако си такъв егоист,
не знам дали ставаш за баща.
Защо си казал на Найджъл, че не искам идеите му?
О, не, не. Просто му казах,
че се тревожа, че губиш пътя си.
Очевидно е, че съм се заблудил. - Не говори вместо мен.
Найджъл ще намали тиража на втората книга,
защото е в тясна нишка? - Казва се ниша!
Ако си претенциозен глупак.
Като Найджъл Базил-Джоунс?
От колко имена се нуждае човек? - Родителите му...
Това продължи известно време,
като повечето караници между възрастни.
И казват неща, които нямат нищо общо
с това, за което се карат.
Брюксел е столицата на Белгия.
И преди са местили столици, и пак ще ги местят.
Киото, Япония. 1869 г. Къде отиват тези товарни камиони?
Токио!
Често спорът продължава цяла седмица,
преди да стигнат до проблема.
Но това е книга с приказки, така че по същество.
Най-накрая постигнах успех и искам да го запазя.
Ще съм ти благодарна, ако ме подкрепиш, вместо да действаш зад гърба ми.
Права си.
Не биваше да го правя, но това не си ти, Бий.
Рисуваш прекрасни истории за зайците и дома ни.
Рисувам семейството ни.
Просто това е най-комерсиалната му версия.
Найджъл знае какво прави.
Харесвам новото ти "аз".
Каквото и да ти направя, няма да ме изядеш. Боц.
Всъщност днес мога да ям всичко.
Помощ! Къде са всички?
Канят се да извършат най-голямата кражба от фермерски пазар в историята.
Също така и първата.
Но Питър винаги е бил пионер,
за добро или за лошо.
Това малко прасенце отишло на пазара.
За лавандулов сапун. Казаха ми, че тук се продава.
Питър, може ли да поговорим?
Сигурен ли си за това? - Да.
Никога не съм бил по-сигурен за каквото и да е.
Повярвайте ми. Никога не бих ви застрашил.
Отново. Обещавам.
Добре, не мога да ви обещая. Ще ги ограбим. Участвате ли?
Време е.
Знаете какво да правите. - Да.
Ще откраднем наденицата на шивача и ще целунем Сара Накамото.
Какво? Не.
Ще отстраним фермерите, за да вземем сушените плодове
и да ги качим в колата на шивача.
Добре. - Почакайте.
Мирише ми на плъх.
И ми харесва.
Лондонският мост се срина, лондонският мост се срина.
Лондонският мост...
ЗАБРАНЕНО ЗА ЖИВОТНИ ОСВЕН ЗА СПЕЦИАЛНИ НУЖДИ
От тези ли?
ЛАВАНДУЛА
Прекрасен е, нали?
Един килограм, моля.
Благодаря.
Да започваме, синко. За баща ти.
Приятен ден. - Довиждане.
КОЛКО СА ЖЕЛИРАНИТЕ БОНБОНИ?
Вълшебни бонбони.
Жива съм!
ХЛЯБ
Спри, той не е фермер.
Нима? Облякъл се е като такъв.
Такъв му е стилът. Присвоява си културата.
Гади ми се.
Тази е фермерка.
Как сте, господине?
Заповядайте. Върви с копър.
Заповядайте. - Благодаря много.
Какво каза Питър?
Заекът излиза от дупката,
обикаля дървото
и се връща в дупката.
Уилям!
МАКГРЕГЪР
Питър?
Хайде.
Към детския зоопарк!
Ще се слеем с онези странни животни, които не говорят.
Да вървим.
Оттук поемаме ние.
Качвай се.
Време е да затваряме. - Добре.
Какво става? - Къде са всички?
Чакайте.
Не! - Бенджамин?
Какво става?
Пуснете ги! Какво правят?
Гледай да не хванат и теб.
Защото така ще има повече за нас.
Питър!
Чакайте! Питър!
Да тръгваме.
Не, не, спрете. Почакайте, спрете!
Чакайте!
Устроихте ни капан.
Не грешиш, ако ме разбираш.
Браво, сестричке.
Наистина ли мислеше, че ще разделим плячката с тях?
Трябваха ни помощници.
Сладки, глупави помощници, които ще те последват навсякъде.
Това също ли е част от плана?
Излъга ли ни Питър?
Няма го тук, нали?
Може би наистина е лошо момче.
Татко ти беше приятел.
А ние сме приятели със Захарната фея.
Шегувам се. Недостъпна е.
Много е резервирана. Рускиня е.
Не си познавал баща ми.
Не исках да свърша в някоя селска градина.
Като него.
Защо го направи?
Никой не искаше да ме осинови. Бях твърде стар.
Замениха ме.
Всички деца в града искаха младо зайче като онова от книгата.
Затова те проследих.
Щях само да те използвам за примамка за няколко кражби.
Но видях колко си добър
и разбрах, че можем да постигнем нещо много по-голямо.
Излъга ме.
Не е трудно да излъжеш някой, който иска да повярва.
Но едно нещо е неоспоримо.
Ние сме страхотен екип.
Затова си тук с нас, а не в клетката с тях.
Тук ти е мястото, Питър.
Сега ние сме твоето семейство.
Не.
Семейството ми е в беда и вината е изцяло моя.
Не!
Питър.
Къде са другите?
Какво си направил?
Трябват ми адресите на хората, които взеха тези животни.
Предпочитаме "осиновиха тези животни".
И информацията е поверителна. Законът забранява да я даваме.
Бягай, Питър!
Добре. Да тръгваме.
"Бадемово мляко, сирене от кашу, орехово масло." Това не е списъкът.
Обича да си набавя протеини от ядки.
Това е всичко, което имам.
"Манчестър, Лондон, Инвърнес, Алпите." Навсякъде са.
Ама че каша! Никога няма да се научиш.
Защото не ми даваш шанс. Само повтаряш какъв съм пакостник.
Тогава спри да ми даваш причини.
Почакай, проговори ли?
Не. Да. Може би.
Може да е въображението ти. Или радиото.
Слушате "Би Би Си 7" и никой не говори, не и Питър,
защото зайците не могат да говорят.
Я, виж, горивото свърши.
ГОРИВО
Знам, че не съм съвършен,
но никога не си доволен от мен.
Каквото и да направя, предполагаш най-лошото.
Заради теб отвлякоха цялото ти семейство, Питър.
Има ли по-лошо от това?
Защо въобще ми помагаш? - Не знам.
Видях, че ти и другите сте загазили, и дойдох.
Нямах избор.
Не мисля, че бутам колата.
Съжалявам, че съсипах доматите ти. Не биваше да става така.
А какво трябваше да стане?
Срещнах някой, който не ме обвиняваше за всичко,
който наистина ме прие.
Но всичко се оказа лъжа.
Използва ме. Ужасно съм глупав.
Не си глупав.
Млад си.
И затова допускаш грешки.
Много грешки.
Само в това ме бива.
Понякога съм твърде строг с теб.
И аз изгубих баща си, когато бях млад. Не се научих как да се държа бащински.
С мен ли?
Да, с теб.
И с другите.
Предполагам, че затова съм тук.
Така би постъпил един баща.
Не мислех, че пак ще имам баща. - Не знаех, че вече съм баща.
Ти не си лошо момче, Питър.
Не трябваше да те наричат така. - И аз не трябваше да вярвам.
Вече знам, че никой не може да ми казва какъв съм.
Трябва да го кажеш на някой друг, когото и двамата обичаме.
Сигурно си въобразяваш, че говоря.
По-добре си представи, че камионът ти не тръгна надолу по хълма.
Не!
Спрете камиона! Моля ви, спрете го. Не! Не!
Не! Не!
О, не!
Не!
Не! Не!
Не, не.
Не!
Какво ще кажеш, Бий?
ПИТЪР В КОСМОСА
Оригинално, а?
Това е само една от идеите
на екипа за възможна филмова адаптация.
Но не приличат и не се държат като зайци.
Страшно се вълнуваме, Бий.
С най-новите промени почти имаме завършен продукт.
Да, да. - Близо сме.
Но ми се струва, че липсват страници.
Накрая зайците пият чай и се извиняват едни на други.
Не, така се държат. Учат се от грешките си.
Мисля, че се опитваме да кажем, че краят е много важен.
Само него си спомнят читателите.
Какво ще кажете тогава някой от тях да отиде в селото,
за да купи подарък за рожден ден?
И ще го отвлекат. - Да.
Трябва всички да ги отвлекат.
И следва спасителна мисия на екзотични места в страната,
както и извън нея.
Ще има преследвания с различни превозни средства,
състезателни коли.
Лодки, мотоциклети, самолети. - От които скачат.
Може да се обединят, за да отмъстят на лошите.
И накрая да потеглят към залеза.
Но небето трябва да е розово.
Защото това е цветът на надеждата и бъдещето.
Ако краят е толкова изпълнен с приключения, колкото се разбрахме...
Не знам дали всички сме съгласни.
Бий!
Извинявай, че те прекъсвам.
Томас!
Радвам се да те видя. - Найджъл.
И си довел Питър. Страхотно.
Сега всички ще видят как ще изглежда Питър при нулева гравитация.
Мопси! Пухенка! Да се връщаме в ракетата!
Престани, Найджъл!
Какво? - За бога.
Ела тук. Добре ли си, миличък?
Бий, взеха другите зайци. - Какво?
И прасето, патицата и таралежа. И имаме ли язовец?
Трябва ми колата ти, за да ги намеря. - Божичко.
Как се случи това? Какво направих?
Написа 80 процента от бестселър.
Вземи си още зайци.
Можеш да си купиш милиони с парите, които ще изкараш.
Не. Ужасно съжалявам, но не мога да го направя.
Това не е моят свят. - Не е ли?
Огледай се.
Ти създаде всичко това.
Това е твоят свят.
В моя свят няма преследвания с лодки или ски.
И определено зайците не скачат от самолети.
Бий.
Какво правиш?
Знаеш ли колко много вложих в това? Знаеш ли ти колко вложи?
Мисля, че... - Не го гледай в красивите очи.
Трябва да спася семейството си. Довиждане.
Книгите ти са нищо без мен.
Светът повече няма да чуе за Зайчето Питър.
Ще поема този риск.
Ела, Питър.
Довиждане, Найджъл.
Допускаме ужасна грешка.
Как можем да... - Томас.
Докъде сме с Мечо Пух?
Къде отиваме първо? - "Ривърсайд Драйв" 440.
Проговори ли? - Да кажем, че беше радиото.
Слушате "Би Би Си 7" и никой не говори...
И ето, че потеглиха, за да спасят семейството си.
Хайде. - Началото беше лесно.
Номер две. - Да тръгваме.
Втората спирка бе по-бодлива.
Но следващите бяха много по-трудни.
Здравейте. Мисля, че е станало объркване чий е този заек.
Обещах яхния на жена ми.
Потеглиха на спасителна мисия.
БЕНДЖАМИН - ЛОНДОН - ЯХНИЯ
Каквато Бий настояваше, че не се е случвала в нейния свят.
Ужасно съжалявам, Бенджамин. Не трябваше да...
Не сега, Питър. Измъкни ме оттук!
Да.
Това са зайците от книгата.
Ужасно съжалявам, Бенджамин.
Не и сега! - Добре.
ДЖЕРЕМИ РИБАРЯ - ГЛОСТЪР ЕКСПЕРИМЕНТ ПО БИОЛОГИЯ
ФЕЛИКС - ИНВЪРНЕС - ТРОФЕЙ
Не!
Закъсняхме!
Феликс е мъртъв! - Стани.
Хайде, по-бързо.
Да тръгваме. - Ей.
ТОМИ БРОК - БАВАРСКИТЕ АЛПИ ШЕГА В УНИВЕРСИТЕТ
ФЛОПСИ, МОПСИ И ПУХЕНКА
6000 МЕТРА НАД ЕДИНБУРГ ТЕРАПЕВТИЧНИ ЗАЙЦИ
Стоповете.
ПРАСЧО - МАНЧЕСТЪР ПЕЧЕНО ЗА ВЕЛИКДЕН
О, слава богу.
Върнете се след 25 минути. Това се отразява чудесно на кожата ми.
Ей!
Това е моето прасе!
И затова съм на билборда.
ТОАЛЕТНА
Тоалетна? Това ли означава?
Там, където мъжете четат вестника?
Да. Не е нужно да си сменяш името.
Не искам да ме бъркат с никоя друга, освен с теб, Флопси.
И аз, Мопси.
След като се събраха отново заедно,
се отправиха към Глостър за една последна спасителна мисия,
която Питър знаеше, че ще е най-опасната от всички.
Подцених те, синко.
През цялото време мислех, че аз те използвам.
Изглежда, че ти си ме използвал.
Къде е останалото?
Там, където отиват и тези.
С нас.
Знаеш ли с кого си имаш работа? - Да.
С този, заради когото застраших семейството си.
Но вината не е твоя. А моя.
Аз ги убедих.
Повярвах, че съм такъв.
Вече знам истината.
Нищо не знаеш, хлапе.
О, не. Ти ме научи на някои неща.
Така ли? И какви са те?
Веднъж в седмицата старият шивач отива на пазара да си купи наденица.
Чудна любовна история. И какво?
А второто е:
заекът излиза от дупката,
обикаля дървото
и се връща в дупката.
Какво?
Ах, това хлапе!
Ще го хвана, като слезем.
Глупчо, не знаеш ли винаги къде спира?
Да. На входа на пазара.
Точно до...
Напомня ми за първия път, когато ме затвориха.
Циркът беше в града, а аз...
Мустак, съсредоточи се.
Върху какво? Че ни хванаха и си получихме заслуженото?
Но наемаха само прилепи, така че си направих костюм от чорапи.
Готово.
Беше права. Трябваше да те подкрепя.
Просто се тревожех, че книгата ще те откъсне
от семейството, което исках да имаме.
Съжалявам. - Не, аз съжалявам.
Пожелах нещо поради грешните причини.
Забравих кое е важното.
Семейството ни.
А аз научих, че семействата имат всякакви форми и размери.
Найджъл искаше да завърша книгата точно с тези думи.
Шегуваш се.
Да, трогателно е, но и ужасно жалко.
Нали? Нали? - Да, жалко е.
Затова го казах, за да те разсмея.
Този Найджъл беше жалък. Искаш ли чай? - Чудесно.
Бенджамин, сега ли е времето
за сърдечното ми извинение, което все прекъсваш?
Съжалявам.
Не биваше да ви забърквам в това.
Притеснявах се за кого ме мислят всички
и забравих кой съм всъщност - вашият брат.
И твоят братовчед, който обещава да не те слуша, но обещава да се опита.
Извинявай.
Какво?
Шегувам се.
Но, Питър, отсега нататък трябва да премисляш постъпките си
и да приемаш съвети от тези, които те обичат.
Извинявай. Какво?
Залез.
И така, всички заживели щастливо за вечни времена,
както трябва в приказките.
Само го извади и...
Ето.
На Бий и Макгрегър се роди дъщеря.
Зайците я приеха като своя сестра.
Куку.
Куку. Куку.
Куку!
Този бонбон ще промени живота ти.
Пухенка, недей.
Сладурче.
Ако ви трябвам, ще плувам до Франция и обратно.
Най-накрая разбрах какво ме прави различна.
Аз съм разказвачът в тези истории.
Още една класика, Флопси. Как ще я наречеш?
Тя вече измисли име.
ЗАЙЧЕТО ПИТЪР 2
Харесва ми. Може да има и още.
Или пък не. Не очаквахме, че ще стигнем толкова далеч.
Ей, катерицо, защо не поемеш оттук?
Не бих могъл.
Млади сме и сме зелени,
зъбите ни са хубави и чисти,
вижте приятелите ни, разгледайте града,
почувствайте се добре.
Добре. Стига толкова.
Благодаря. - Да.
Кукуригу!
Чакайте малко.
Татко, събуди се!
Кукуригу!
Накарахте вълшебните водни фонтани да бликнат
и да намокрят земята, за да не я изгори огромното огнено кълбо!
Не е измама! Наистина сме важни!
Имаме цел!
Кукуригу!
Завърнахме се!
Но все още не можем да летим.
Превод на субтитрите: Владислав Иванов