Не. Не!
Не! Не приближавайте!
Синът ми.
Малкият Лу Канг.
Кажи му... Кажи му, че е бил обичан.
СМЪРТОНОСНА БИТКА: ЛЕГЕНДИ Битка на царствата
Централната порта!
Няма да превземат този храм. Ще устои, докато ние сме на крака.
Ще устои, докато сме на крака.
Елате да си го получите!
Закъсня. - Минах да взема един заблуден.
Страйкър, Кунг Лао. Кунг Лао, Страйкър.
Това нещо имаше крила? Стрелях по нещо с крила?
Какво става по дяволите? - Нов е. Къде са те?
Къде мислиш, че са? - Да му се не знае.
Генерале. - Какво има? Говори!
Разбихме вратите на храма, но... Понесохме тежки загуби...
По-късно ще оплакваме мъртвите. Рейко, Кинтаро, минете отпред.
Напънете ги през входа. Джейд, Барака,
вземете със себе си ТайГор и минете отстрани.
Не оставяйте живи!
Това... Това изглежда малко грубо. - Там! В дърветата.
Най-накрая. Стоя тук цяла вечност, крайно време бе да ме видите.
Гърбът ми. Мама му стара!
Добре.
Какво искаш? - Ще преговарям за предаване.
Малките човеци искат да се предадат?
Кажи му "не", за да можем да ги смажем!
Какви са условията ви? - Видя ли? Дамата е умна.
Нищо чудно, че ти командваш. Освен това, това трико ти отива.
Малко е ефирно за моя вкус, но... - Забрави. Убийте го!
Стойте! Извинете. Разсеях се. Прекалих с енергийните напитки.
Така, изтегли всички. Положете оръжията си. И тогава...
Е, може да сте сигурни, че ще се измъкнете от това живи.
Объркани сте. Разбирам.
Обикновено оставям тези неща на агента ми, но го уволних,
след като ме изпрати на този странен, смъртоносен остров.
Сега взема 10% от нищо. Яко? - Искаш ние да се предадем?
Еми, да. Искам да кажа... Стига бре, банда.
Това какво прави... 1, 2, 3, 4, 5.
... четиримата наум. Няколко хиляди от вас срещу: мен. Джони Кейдж,
Международна екшън звезда. Едва ли е честно.
Китана, очевидно е умствено неразположен.
Нека го убия и да приключваме. - Аз имам контра предложение.
Коленичи. Коленичи и се вречи във вярност на Шао Кан.
Да се врека във вярност? Г-жо, не се вричам във вярност на нищо,
освен на американското знаме.
Тогава ще умреш.
Да го направим!
Брус Ли!
Да. Забравих. Доведох гаджето ми,
и... нека да ти споделя, много я бива с пушка.
Значи?! Ще се предавате или какво?
Не те ли убих?
Малко помощ, ако може! Много помощ. Веднагически!
Не съм ти гадже. - Е, все още не.
Предайте се. Двамата нямате никакъв шанс да победите армията на Шао Кан.
Двама? Кой е казал нещо за двама?
Да си казвала двама? - Не.
Е, аз не съм казвал двама. Ако го бях казал, би звучало глупаво.
Дори ненормално!
Лорд Рейдън... Избраният!
Страхотно. Минах на заден план.
Започваме ли? - Да.
Все още на грешната страна? - Нямам много избор.
А ако имаш?
Шао Кан. - Лорд Рейдън.
Наглец.
Стой настрана, Лу Канг. - Ще се справя, лорд Рейдън.
Отстъпи!
Мъдро е да послушаш своя учител. Освен това, не съм дошъл да се бия.
"Разбира се". "Не". Не си дошъл да се биеш.
Вероятно войниците са дошли за някакъв флашмоб.
Какво ли ще пеят? "Трилър"? Би била точно на място.
Джони Кейдж! - Мога да продължа
да унищожавам царството ти. Имам безброй легиони,
които ще умрат за каузата ми.
Но... предлагам да сложим край на кръвопролитието.
Окончателно.
Ти и аз ще отидем при Старите Богове
и ще ги помолим за друг турнир.
Последната Смъртоносна Битка.
Слушай, лайновоз. Ако мислиш, че Рейдън ще се съгласи
на друг турнир, след като те сритахме на онзи твоя шантав остров,
значи си по-голям идиот, отколкото те смятах. Имаме още 1000 години,
преди това да се случи отново... - Съгласен.
Прощавай. Може би съм ритнат в главата,
от нек'ви задници от друго измерение, но ми се стори, че каза "съгласен"?!
Така е. - Не може да си сериозен.
Удържаме ги на всички фронтове. Може да победим!
И тогава?
Може да победим за кратко.
Но Външният свят е място с огромни ресурси.
Той ще се върне на трона си,
ще възобнови армията си и ще атакува отново.
Защо да поставяме отговорността за оцеляване
на твоите внуци, след като можем да сторим нещо сега?
Трябва да го обсъдим. - Не. Аз взех своето решение.
Ако имаме шанс да приключим това сега, трябва да го сторим.
Не е честно. - Рядко е.
Такъв е животът. Приемам предложението ти.
Тогава трябва да отидем при Старите Богове и да ги помолим заедно.
Внимавай. - Ти също.
Всички вие бъдете нащрек.
Мамо!
Не. Не!
Тате! Защо не ме спаси?
Добре. Пристигна.
Сега... Можем да започнем.
Островът... Куан Чи.
Той беше добър слуга. Ще поживееш.
Долното царство има претенции към душата ти.
А душата ти... Притежава нещо, от което се нуждая.
Беше с теб, когато загина на острова.
Такъв вид магия, не се унищожава лесно.
Ключът и душата ти са преплетени.
Ти и ключът сте едно.
Моите войници ще те изпроводят до Земното царство.
До Храма на Елементите.
Ще отвориш портите и ще ми донесеш това, което е вътре.
Тогава, моите братя и сестри ще видят колко "луд" съм всъщност.
Или? - Ще те пържа, докато погинеш,
и след това ще те върна, и ще го направя отново.
Не можеш да ми избягаш.
Мога да опитам.
Открийте го. - Но, господарю, преди ни избяга.
Тогава ми намерете някой, който може да го стори вместо вас.
Скоро ще се въздигнеш отново
и най-накрая, царствата няма да съществуват повече.
Ставаш все по-добър.
Не достатъчно. - Прекалено си суров към себе си.
Ти си страхотен боец.
Достатъчно добър... за това.
Външният свят атакува Земното царство,
а Сайракс и Сектор все още ги няма,
настъпи времето да заемеш мястото на брат си.
Маската на Съб-Зиро е твоя.
Не. Все още не.
Върховният учител изисква вашето присъствие.
Куай Лианг, Смоук,
извинете ме, че прекъснах тренировката ви,
но имаме нова мисия.
Живеем, за да служим, Върховни учителю.
Наети сме да открием някого.
Някой опасен.
Ще ни трябва комбинирана мощ на Лин Куей и дори тогава...
Целта ни е член на клана Ширай Раю. - Ширай Раю са мъртви.
Така смятахме, но се опасявам, че един е оцелял.
Ханзо Хасаши, Скорпион.
Къде е? Ще го открия, Върховни учителю.
Ще го открия и ще го убия, за честта на клана ми...
Заради моя брат. - Не. Той трябва да е заловен жив.
Жив? Той уби Би-Хан!
Знай си мястото, Куай Лианг!
Този, Скорпион... казват, че е най-смъртоносният войн,
който омразните Ширай Раю някога са тренирали.
За да хванете този луд мъж, трябва да сте по-бързи
и да сте по-добри от това, което сте.
Няма да те провалим, Върховни учителю.
Не, няма. Не може. Ще се уверя, че ще постигнем успех.
Лин Куей експериментират с нещо ново от известно време.
И резултатите са повече от това, на което се надявахме.
Сайракс! Сектор!
Сайракс? Сектор?
Какво си направил? - Това, което трябваше.
Човешкото тяло е крехко, слабо.
И затова, ние ги подобрихме.
Технология и умения, комбинирани, за да създадат перфектния воин.
Перфектните чудовища!
Те са бъдещето, Куай Лианг. А бъдещето е сега.
Така, кой е първи?
Не може да избягате, глупави деца.
Върнете ги.
ЦЕЛ: НАМЕРЕНА
Смоук!
Тръгвай, Куай! Бягай!
След теб.
Лорд Рейдън. Император Шао Кан.
Какво искате от Старите богове?
Велики и доброжелателни... - Искаме вашето разрешение.
Разрешение? - Да. В своята мъдрост,
вие създадохте Смъртоносна Битка,
за да предотвратите сливането на Външния свят със Земното царство,
без честна битка. - Какво предлагаш?
Последен турнир.
Защитникът на Земното царство съгласен ли е?
Да. Достатъчно кръв бе пролята.
Време е да се приключи... сега.
Трябва да си мъдър и да знаеш мястото си, както и да уважаваш боговете.
И да стана безгръбначно мекотело като теб?
Вашата молба е удовлетворена.
Тогава и царствата ме устройват.
Още една молба.
Искам да вляза в турнира от страната на Земното царство.
Невъзможно. Нарича се "Смъртоносна битка".
Или си забравил. Ти си бог и...
Няма да бъда.
Ще пожертваш своята божественост?
Така да бъде!
Тръгвай. Очакваме резултата с голям интерес.
Ти си глупак, лорд...
Не... Сега е просто Рейдън, нали?
Ти си глупак, Рейдън. Преди да приключи това,
ти ще се молиш да си върнеш своята божественост.
Те просто стоят там, чакайки.
Доста зловещо е. - Казах да повикаме въздушна атака,
докато имахме шанс.
Те се оттеглят! - Успокой се, Страйкър.
Да, така е. Но защо? - За да се подготвят за турнира.
Лорд Рейдън!
Лорд Рейдън, какво има? Изглеждаш... - Добре съм, Лу Канг.
Старите богове приеха молбата ни.
Един последен турнир, който ще определи не само бъдещето на нашето царство,
но и на останалите.
Турнир? Като... какво? Карате турнир?
За т'ва става въпрос. Ще ти обясня после.
Трябва да отидем във Външния свят и да победим най-могъщите воини на Шао Кан,
за да спасим Земята и безброй животи. - Няма значение. Това го обобщава.
Няма да те подведем, Лорд Рейдън. - Надявам се...
Понеже ще се бия редом с вас.
Ти? - Но... Не...
Нямаш я. - Какво няма?
Какво точно ни ужасява? - Отказах се от божествеността си,
за да се състезавам в турнира. - Но без твоята божественост...
Все още съм воин, Лу Канг.
Откъде мислиш, че Ву Ши са научили техниките си?
Лорд Рейдън, способен съм да... - Наистина си.
Аз... как казват българите...
"връзвам си гащите".
Кога тръгваме?
Сега.
Е, тогава. Дамите са с предимство.
Хората в участъка въобще няма да ми повярват.
Хайде, Тото. Нямаме цял ден.
Няма смисъл да се криеш. Знам, че си там.
Впечатлен съм. Избягал си от Долното царство за втори път.
Беше изненадващо лесно.
Убеден съм, че Шинок би искал да изглежда така.
Защо си тук? - Ключът... от острова на Шанг Сунг.
Шинок казва, че магията му се е преплела с душата ми. Така...
Ти си единственият, който може да отвори вратата към последния Камидогу.
Камидогу? - Останки от Самотния.
След като Старите богове се разбунтуваха, те го разделиха
и скриха парчетата из царствата.
И ако Шинок събере всичките?
Самотният ще се появи отново
и ще започне да разнищва царствата, докато не остане нищо от тях.
Защо Шинок иска да унищожи всичко?
Отмъщение. Безумие.
Неслучайно го наричат "лудия" бог.
Тогава вземи ключа от мен! Унищожи го!
Не мога. - Как така не можеш?
Ти си бог. - Вече не.
Тогава какво? - Бягай. Скрий се.
Не позволявай да те открият. - И ако ме хванат, какво тогава?
Може би трябва да им отворя вратата... И да приключа всичко.
Отдавна си изградил оградата, която дели светлина и мрак, Ханзо.
Време е да избереш страна.
Вярвам, че жена ти и детето ти биха искали това.
Изобщо не е зловещо.
Добре дошли в крепостта на Шао Кан!
Шанг Сунг. - Ще имаш твоя шанс, Лу Канг.
Успокой се. - Да. Кротко, пале.
Продължавай да правиш това, което ти казва господарят.
Последвайте ме. Императорът чака.
Привет, воини на Земното царство.
Добре дошли във Външния свят.
През следващите два дни,
ще определим кой ще бъде достатъчно достоен,
за да бъде наречен шампион на Смъртоносна Битка.
Правила повеляват, че никой няма да бъде нараняван извън турнира.
Може да се разхождате свободно в крепостта, но не и извън нея.
Рейдън, готови ли сте да започваме? - Готови сме.
Проклятие. Не съм си взел спрея за насекоми.
Добре! Знаеш Ню Йорк.
Уникален Ню Йорк. Знаеш, че се нуждаеш от уникален Ню Йорк.
Тя прави истинско кафе в джезве.
Отрязах си листо и седнах на него.
Бой!
Това... ми бе... движението.
Не мога да дишам.
Не бъди такова бебе. Просто шут в орехчетата.
Лесно ти е да го кажеш. Ти... нямаш... топки.
Извади късмет. Нека те видя...
Хайде, Джони.
Не е честно!
Не!
Твоето гадже е слабак.
Както всички от Земното царство.
Победител - Д'Вора.
Какво стана? - Мацето гадина те срита.
Добре ли си? - Аз, така мисля. Мога да използвам...
Какво? Какво можеш да използваш?
Малко уста в уста?
Къде... Къде отиваш? Аз съм супер наранен.
Ще бъдеш, ако продължаваш да се държиш като идиот.
Хайде.
Рейдън... Надявам се ти да се справиш по-добре от шампионите ти.
Да видим дали тези метални ръце ще се разкъсват толкова лесно, както плътта.
Да, направи го.
Боли, нали?
Достатъчно! Нека отпочинем за вечерта.
Стража! Отведете ги по стаите им.
Я виж ти, някой е малко ядосан.
Трябва да значи, че печелим.
НЕНАЛИЧИЕ на ЦЕЛТА
Съпротивата ще бъде посрещната с изключителна сила.
Какво?
Ще си платиш за смъртта на брат ми.
МИСИЯТА ИЗПЪЛНЕНА: ЗАПОЧНИ ФАЗА 2
Яко! Богът на гръмотевиците се раздава с гръм!
Така изглежда.
Лорд Рейдън... - Добре съм.
Сложи си ръката на вратата.
Не знаете какво правите.
Ако отворите тази врата, ще обречете всички ни.
Сложи си ръката на вратата.
Постигната цел.
Елиминиране на Ширай Раю.
Прости ми, Харуми.
Никой няма да го убива. Освен мен.
Хей, къде се намира бюфетът? Имате ли меню?
Също мога да ползвам и спа, трябва да отпочина, след като ме сритаха.
Добре, главчо, добре си побъбрихме.
Има две легла тук. Смятам да поспя, докато мога.
Ако мога. Понеже се намирам в друг свят.
В замъка на зъл диктатор.
Напълно нормално.
Той е прав. Ще се видим сутринта. - Почакай.
Добре. Добре. Разбрах... Не без разрешение.
Значи... Може би бихме могли... - Какво?
Де да знам. Да се пошляем.
Да поговорим. - Отивам да спя.
Знаете ли? Едно време никое момиче не устояваше на чара ми.
Чуй, човече, ти я познаваш най-добре.
Можеш ли да кажеш добра дума за мен? - За да имаш шанс с дама като нея,
ще ти е нужно повече от скъпарски вид и перфектна коса.
Преди ми е връзвало. - Да... Изглеждаш като
колекция от чудесни избори в живота.
Жените трябва да бъдат ухажвани, Джони. Следвани. Не и притеснявани.
Не е ли едно и също? - Лека нощ, Ромео.
Трябва да си починеш, Лорд Рейдън. - Благодаря ти за загрижеността.
Добре съм. - Дали?
Искаш ли да кажеш нещо, Лу Канг?
Просто... Лорд Рейдън, битката преди малко... Притеснява ме...
Оценявам загрижеността ти, момко.
Просто свиквам с живота като...
Смъртен. - Ще се оправя. Обещавам.
Сега... Ще отида да поспя.
Нещо, което не съм правил... Е, никога.
Това ще бъде преживяване!
Ти уби брат ми!
Сторих го. И... съжалявам. - Съжалението няма да го върне.
Твоят клан, убиха хората ми...
Синът ми, съпругата ми...
Мъжът, който ръководи това нападение,
използва магия, за да изглежда като брат ти.
Лъжи!
Чуй ме. Ще ни унищожат и двамата, ако не работим заедно.
Помогни ми... или ще умрем.
Чуй, няма време за това.
Това е Камидогу. Ако го вземат, всички царства са обречени.
Жаждата ти за отмъщение ще изчезне заедно с цялата реалност.
Лъжеш. - Не лъжа.
Не ми пука! - Напротив.
Това те прави различен. Това те прави по-добър.
Познавам желанието за отмъщение.
То е болест, която прояжда душата ти,
докато не станеш чудовище от разкаяние и болка.
Заслужавам да умра.
И би било удачно, ако го сториш.
Така че, убий ме ако трябва.
Но ми обещай, че ще вземеш това Камидогу
и ще го държиш настрана от тези чудовища.
Направи го.
Никога няма да ти простя.
Нито пък аз.
Братко. Недей. Били сме подведени. Който и да е наел Лин Куей,
иска това за користна цел. Не може да им го дадеш.
Това е нашата цел.
На мен ли ми се струва или Соня е яко бясна?
Да. Помислих си, че ще се случи. - Какво ще се случи?
Мацката гадина сбърка, като удари мъжа на Соня...
Мен! Тя защитава моята чест.
Той не ми е гадже.
Какво... по дяволите?
Не знам какво си. Но е време да се върнеш в ада, от който си се пръкнал!
Не. Спри!
Страйкър! - Довърши го!
Ти си следващият.
Провалихме се. - Не, все още не.
Ела. Време е да намерим изкупление.
Той не може... - Лу Канг.
Смъртоносна Битка е обявена.
Това е битка на Кунг Лао.
Готов ли си да умреш, младежо?
Аз съм Кунг Лао, потомък на великия Кунг Лао.
Ти си този, който трябва да се приготви да умре, Шао Кан.
Не.
Не!
Фаталност.
Знам, че той беше като твой брат.
Но той умря, както живя. Като войн.
Неговата саможертва не трябва да е напразна.
Китана... Без пощада.
Да, Ваше величество.
Никога не е късно, Китана.
Бой!
Довърши го.
Предателка! - Не. Кралица на Външния свят.
Като законен наследник, аз се предавам на Земното царство,
за да могат да отделят Едениа и другите царства
от хватката на тиранията!
Злощастно дете.
Да не би да смяташ, че аз мога да бъда лесно победен?
Довърши ме.
Да те убия? Не! Оставаш жива.
Да видиш как обединявам царствата.
Тогава... когато видиш, че всичко, което си обичала, е унищожено,
тогава ще те убия.
Махнете я!
Кой е следващият?
Не!
Хайде, скъпа. Ще се оправиш.
Чакам това от много време, момче.
Както и аз.
Бой.
Очаквах повече.
Лу Канг.
Предай се сега и може би ще те оставя да живееш.
Арогантността ти няма граници, Шанг Сунг.
Не се нуждая от ръката си, за да победя такъв като теб.
Довърши го.
Не. Живей със спомена, че те победих,
а ти дори не беше и близо.
Какво ми направи?
Някакъв вид... проклятие.
Ако бях все още бог, бих могъл... - Но не си.
"Страхотно"! Нашият втори най-добър боец е отстранен.
Сега какво? - Ще се бием.
Ще победим на всяка цена.
Скоро... Скоро ще се въздигнеш
и царствата ще бъдат твои.
Без повече болка. Без повече страдание.
Без повече... каквото и да е!
Намерихте ли го? - Лин Куей никога не се провалят.
Най-накрая. Последното парче от Камидогу!
Камидогу... - Какво?
Смяташе, че ще те накарам да преследваш някоя дреболия?
Но... събрани заедно...
Самотният ще се завърне и ще унищожи живота като цяло?
Да! Говори се, че лудият бог Шинок го търси...
Ти си Шинок!
Сега осъзнаваш клопките, които дебнат наемниците.
Но не се безпокой... Ще си получиш заплащането... изцяло.
Деца.
Кратакот!
Малентакот!
Отговорете!
Не.
Лорд Рейдън, недей... Аз мога... - Не се безпокой за мен.
Това е, което искам да направя. Да защитавам Земното царство.
Да защитя теб.
Най-накрая. Както трябва да бъде.
Ти и аз... в битка до смърт.
Много говориш.
Лорд Рейдън!
Последни думи?
Твоите родители те обичаха, Лу Канг.
И...
Не!
Твоята съдба никога не е била да победиш Горо, Лу Канг.
Тя е да победиш Шао Кан.
Приключи. Аз победих!
Не.
Какви ги върши, по дяволите? - Защитава Земното царство.
Да, ела при мен.
Ела да умреш!
Да! Сритай му задника!
Това не е нищо в сравнение с онова, което ще направя.
Той го направи! Мамка му, направи го!
Свърши се. - Ти го направи.
Ние го направихме. - Лу Канг...
Ти спечели последната Смъртоносна Битка.
Поради това си награден с велика сила.
Но се опасяваме, че няма да е достатъчно.
Достатъчно? За какво?
Самотният.
Ела тук!
Твоят дух е жив!
Да, Самотният!
Краят...
започва!
Какво... Какво става? - Краят на царствата!
Царствата се сливат.
Побързай.
Лорд Рейдън ни разказа за дете. Избраният.
С чиста душа, която може да поеме нашата мощ и да спаси царствата.
Ти си това дете, Лу Канг.
И това е твоята последна битка.
Скорпион? Мислех, че си умрял. - Така беше.
Какво правиш тук? - Опитвам се да спра... това.
Нека унищожението... започне!
Намерете прикритие. Това сега е моята битка.
Лорд Рейдън... Защо съм избраният?
Понеже... аз те избрах.
И те избрах, заради това, което е тук.
Загубил си много през живота си. И никога не си обвинил никого.
Никога не спирай да се бориш, Лу Канг.
Докато устояваш,
добротата и светлината също ще устояват.
Аз съм избраният.
Какво, мамка му? Вижте това! Какво следва?
Сега ще отворим багажа ми.
Бих те целунал, но гаджето ти може да ревнува.
Не ми е гадже.
Чуйте, със сливането на царствата ще има много невинни хора в опасност.
Разпръснете се и им помогнете.
Намерете убежище. Бързо.
Майор Джаксън Бригс, докладва по служба.
Всички застанете зад мен.
Какво чакате? Специална покана?
Получете си го.
Свърших мунициите. - Аз също.
Соня!
Соня... Соня, остани с мен.
Извинявай, че се държа като идиот. Заслужаваш много повече.
Тази битка, цялата тази смърт... струваше си, срещнах теб.
Наистина го мислиш, нали?
Тогава предполагам, че трябва да изчезваме оттук
и... да поговорим.
Обичам те. - Не думай.
Никога не би могъл да спечелиш.
Съдбата на царствата...
е забвение.
Ела ми тук!
Мамка му.
Не... Аз съм вечен.
Аз съм всичко.
Невъзможно!
Ти не заслужаваш това.
Лу? Лу? Там ли си?
Да и не.
Трудно е да се обясни. - Свърши ли се?
Не, все още не.
Сега приключи ли?
Да, царствата са разделени.
Едениа е свободна отново.
Без повече турнири. Без повече богове. Просто мир. Както трябва да бъде.
Така ли? Това съм го чувал и преди.
Тялото на Шао Кан е изчезнало.
Какво се случва, когато той или някой друг,
ги досърби да нападнат Земното царство отново?
Тогава ще сме там, за да ги спрем... заедно.
Не помня да съм ти давал разреш...
*** Beljata *** Отбор "Мързеливците" © IX/2021