Превод: SPELLBINDER
Време.
Пространство.
Реалност.
Не е просто един линеен път.
А призма от безкрайни възможности,
Където един избор може да се разклони в безкрайни реалности,
създавайки алтернативни светове от познатите ни такива.
Аз съм Наблюдателят.
Аз ще съм вашият гид в тези обширни нови реалности.
Последвайте ме и обмислете въпроса...
Ами, ако?
Галактиката, за вашите очи, тя представлява милиарди точици светлинки.
Но там където виждате светлинки, аз виждам светове и изпълващите ги безброй истории.
Но в мултивселената от безкрайни възможности,
Дали твоята съдба е предопределена от природата ти, или от природата на света ти?
Свали го! Свали го веднага!
Кой си ти?
Идентифицирай се.
Кой, аз ли? Един най-обикновен вехтошар.
Но има едно име, с което може да ме знаеш.
Олеле. Звездния господар!
Голям почитател съм ти. Какво правиш тук?
Това не беше реакцията, която очаквах.
Спри! Покажи малко уважение.
Това е Звездният господар, легендарен разбойник.
Краде от могъщите и го дава на безсилните.
Да се поклоним ли? Мисля, че ще трябва.
Освен ако не трябва да коленичим.
Никое от двете не е нужно. - Моля те.
Но ти си господар. - Не е истинска титла.
Нито ми е удобно да се хваля с нея.
Разбира се, че си скромен. Същински Звезден господар.
Жалко, че се налага да взема това от теб.
Нещо толкова могъщо, ще е по-добре в моите ръце.
Само че моят господар, Ронън, е адски, адски краен.
Но ако ме убедиш, мога да сменя професията.
Оценявам интереса ти, но нямаме свободни места.
Напълно те разбирам. Но сега поне ще се изправя срещу теб.
Ако наистина това желаеш.
Ще бъде най-голямата чест в живота ми.
Да не използвам ли оръжието? - Давай.
Наистина? - Моля ти се.
Не е проблем.
Ще се отърва от него. - Не е нужно.
Сигурен ли си? - Давай, използвай го.
Толкова щедро от твоя страна.
Готов? - О, да.
Не ме разочаровахте, милорд. Толкова бърз, толкова пъргав.
Тук съм. Удари ме.
Милорд! Не исках да... - Затова сме тук.
Направи го отново. Но този път по-бързо.
По-силно. Наистина ли?
Едва помръднах. Удари ме.
Същински Звезден господар.
А сега почти ми дожаля.
Е, взимал съм и по-лоши от теб.
Замръзни, Опустошител. Числено те превъзхождаме.
Така изглежда, но един Опустошител никога не лети сам.
Казах: "един Опустошител никога не лети сам."
Това някаква крилата фраза ли е?
Разтревожи ме за секунда.
Коя е спящата красавица? - Новобранец. Той също бе дошъл за това.
Топлинните сигнатури са извън контрол.
Нали знаеш, че ако искаме да се позабавляваме истински,
като в старите времена,
трябва да продадем това лошо момче за най-добрата сума.
Ако още го правехме така, щеше да си без половината ти зъби.
А не би ли желал да го използваш за скок
до умиращата звезда на Крилорианците, за да ги спасим от унищожение?
Знаеш добре, както и аз, че никое съкровище не струва,
колкото доброто, което може да се извърши с него.
Това е моето момче.
И въпреки че съдбата на героят ни е някъде сред звездите,
началото на неговото пътуване беше доста по-обикновено.
Уморих се да живея затворен.
Отвън има цял свят, татко.
Да, свят на войни, насилие и омраза.
Онзи свят няма какво да даде на Уаканда.
Трябва да има и друго. Да сме по-смели, за да го потърсим.
Разбирам те, сине.
Въпреки че кръвта на крал тече във вените ти,
явно че я задвижва сърцето на откривател.
Но като някой, който е обикалял по широкия свят,
нека те уверя,
че всичко, което ще откриеш там ще са разрухата и болката.
Онези хора не разбират нашия начин на живот.
Онова, което наричате съдба е просто едно уравнение,
резултат от променливите.
На точното място, в точното време, или както в някои случаи,
на грешното място и в грешното време.
Както съдбата бе пожелала в онзи момент,
кораб на Опустошителите бе дошъл на Земята, за да отвлече детето на "небесният", Его.
Яко.
Но в тази вселена,
Йонду прехвърлил работата на своите подчинени.
Глупаци, взели сте друго дете.
Не бързайте, капитане.
Има две дупки за виждане, две за чуване и една за ядене.
Всичко отговаря.
Наистина ли ви прилича на Питър Куил?
Да. Не знам. Всички хора ми изглеждат еднакво.
Измерванията, откъдето го взехме щяха повредят циферблата.
Ако някъде има нещо не от тази планета, ще е там.
Ами, моят дом е построен върху древен метеорит от Вибраний.
Не ми изглеждаш никак стресиран от всичко това, хлапе.
Какво правеше там, сам-самичък?
Откривах света. - Звучи забавно.
Но защо да се спираш с един свят?
Когато можем да ти ги покажем всичките.
20 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Опустошителите! - Опустошителите!
Господарю, ако избираш любим...
Не бих могъл.
Знам, толкова много обири, толкова много спасени планети.
Но трябва да имаш.
Как да избереш само един?
Ами обира на Централната банка на Тарнакс 4?
Никога не е зле да удариш Скрълите, нали?
Ударът плати за зъбите на Краглин.
Ами, когато въоръжи Анкаранската съпротива?
Човече, едвам се измъкнах оттам.
И как по-точно спря Танос, полуделият титан,
да не унищожи половината вселена? О, не.
Достатъчно съм голям, за да призная, че не бях прав.
Т'Чала ми показа, че има повече от един път,
за да се преустановят ресурсите на вселената.
Понякога най-доброто ти оръжие може да е силният аргумент.
Тъй вярно, командире.
Но все още твърдя, че планът ми не беше безоснователен.
Хайде пак. - Моля те.
Сигурен съм, че все още му викат геноцид, големецо.
А аз съм сигурен, че е ефективно.
Парите ти не стават тук.
Стига де. - Не, сериозно. Приемаме само в брой.
Съжалявам. Аз... имам в брой.
Почакай. Ти си Звездният господар.
Ти спаси родния ми свят от инвазията на Крий.
Всичко само за ден. - Не, отне ти няколко дни.
Всъщност бяха 6. Да си направим снимка, за да я изпратя на семейството.
Бих предпочел...
Трябва да си направим още една. Изглеждаш ужасно. А аз страхотно.
Сигурен съм, че е добре. - Не, настоявам.
Наистина е ужасна твоя снимка. - Не знам.
Оттук ми изглежда много добре.
Небюла.
Здрасти, Ча-Ча.
Доста ценна плячка си хванал.
Големият знае ли, че това е в теб?
Имаш предвид баща ти?
Да се радва, че го наричам някак.
Знаеш, че стана градинар.
Поговори с него. Наистина се е променил. - Но миналото не се променя.
Ти все още носиш миналото около врата си.
Мислил ли си, да се върнеш?
Не е останало почти нищо, към което да се върна.
Когато бях малък, Йонду се опита да ме върне в Уаканда, но...
страната била унищожена.
Съжалявам.
Просто поредната безсмислена война.
Татко ме предупреди, че хората само това знаят. И излезе, че е бил прав.
Изгубил си домът си, а сега спаси домовете на всички останали.
Значи така се казвала тази песен, а?
Нещо такова.
Значи, имам работа точно за теб.
Наричат се Живи въглени на генезиса.
Богата на хранителни вещества прах от древна супернова,
притежаващи силата да преобразуват цели екосистеми.
С 28 грама, можеш да спасиш умираща планета за минути.
А заряд с големината, за която говорим...
Бихме могли да изхраним милиарди хора на милиони светове,
и да премахнем глада във вселената.
Не казвайте на Капитан геноцид. Ще му развалите кефа.
Новобранецът е забавен.
Мислех, че работиш сама, дъще. - Чакай, чакай.
Искаш да кажеш, че ти е дете?
Осиновена. - Дълга история.
Опитвам се да ги заведа на консултации.
И кой е целта? - Танилийр Тиван, познат като...
Колекционерът?
Той не е ли най-безмилостният крал в междугалактическият подземен свят?
Чакай, мислех, че това си ти. - Бях.
Но влязох в правия път, а Тиван видя своята възможност и запълни дупката.
Всички може да се съгласим, че Колекционерът е опасен.
За твоя информация, той не предлага зъболекарски услуги.
Самоубийство е, Т'Чала. Дори аз не мога да мина през защитите му.
Чаткаш ли? Този лунатик няма да те убие милостиво.
Ще ти направи дисекция, за някой научен проект,
а каквото е остане от теб, ще си го окачи в рамка на стената.
Да те броя ли като "въздържал се"?
Докато е намесен Колекционерът, ние няма да се бъркаме.
То може да си душата на този кораб, но аз все още съм капитанът му.
Ние сме Опустошители. Не се отказваме от битка.
Не, не. Ние крадем от богатите и даваме на бедните,
също като онзи ваш землянски герой, нали?
Робин Лийч? - Робин Худ.
Все тая. Това е работата ни.
Пребъркваме джобове за дребни монети.
Ако наистина желаем да променим галактиката, и да постигнем целите си,
значи е дошло време да ограбим банката.
Да му се не види. Никога не съм бил добър в това, да ти отказвам, хлапе.
Колекционерът има всеизвестен фетиш към екзотичната флора и фауна.
Живите въглени ще са при останалите му завоевания, тук.
Има музей, който удвоява базата му за операции.
Миньорска колония в откъснатата глава на древно небесно същество.
Наел е Черният орден за охрана.
От мен да знаете, това са лоши новини. Как смяташ да се промъкнеш?
Въобще не смятам да го правя. Ще почукам на входната врата, като дама.
Милейди Небюла. Капитан Удонта.
Тук съм, за да ви отведа при моя господар.
С Йонду ще влезем като продавачи, които искат да продадат сферата от Мораг.
Но реално, ще вкараме Т'Чала.
Началникът на охраната ни, Проксима Миднайт.
Изглежда, че в музеят има изложба.
Спрете. Сканиране за сигурност.
И тогава ще им отвлечеш вниманието.
Спри. Нали щяхме да се преструваме.
Да, опитай пак да ме наречеш Капитан геноцид, новобранец.
Капитан геноци...
Опустошителите ще започнат размирици, отвличайки вниманието на Черия орден.
Имаме ситуация.
Всички единици да се явят при нас.
Йонду и Небюла ще са свободни да баламосват Колекционера,
за да потърся Живите въглени.
Невероятно.
Нямам бележки. Перфектен план.
Какво би могло да се обърка?
Представям ви Танелийр Тиван, Колекционерът.
О, скъпа ми Небюла.
Каква гледка си за... окото.
Прости ми, не се сдържах.
Хей, ти, мазнико. Ако нямаш нищо против,
Дай по-бързо да приключваме.
Колко сте делови?
Достатъчно съм живял и помня времето, когато Опустошителите бяха забавни.
Какво да ти кажа? Продължихме напред, а аз не получих нищичко.
Ако сте приключили с клюките, донесох каквото поиска.
колекцията е много по-голяма, отколкото си мислех.
Всичкото това страдание, и за какво?
Моето предположение е, че компенсира за нещо голямо.
Или нещо малко, ако схващаш накъде бия.
Доста си изразителен за патица.
Това, господине е много тесногръдо.
Знаеш ли, аз... аз търся нещо.
Живите въглени на генезиса. Знаеш ли къде бих могъл да ги открия?
При флората, надолу по коридора.
Завий наляво при Ледените гиганти, и надясно при Кронаните.
Видиш ли знакът за елфска литература. Не й обръщай внимание, пълна скука.
Майната му.
Заведи ме.
Знаеш какво казват, "ако късмета ти е в Камчатка,
намери си патка"
Сигурен съм, че никой не го казва. - Казват го.
Наистина ли? - Абсолютно.
Опустошителите?
Това е диверсия. Включете алармите, заключете сградата.
Искрящите светлинки.
Винаги си знаела как да донесеш забавата с теб.
Почакай, трябва да се освежа.
Трябва да вървим. - Къде тръгна? Върни се.
Луд ли си? Щастливият час едва сега започна.
УАКАНДА
Не... не може да бъде.
Сине мой, Т'Чала, принц на Уаканда,
беше отвлечен от Земята, от извънземен кораб.
Ако имате някаква информация, отнасяща се до местонахождението му,
ви молим да откликнете на този насочващ сигнал.
И Т'Чала... - Татко.
...ако си някъде там,
ти си една от най-ярко светещите звезди от милиардите в нощното небе,
и ще претърсим всяка една от тях, докато не те намерим,
в това звездно поле, или в следващото.
О, Ча-Ча, надявам се, че ме разбираш,
но имах дълг към Колекционера, а ти беше плащането.
Т'Чала сега е времето, за едно от великите ти бягства.
Добре ли си, хлапе?
Излъга ме!
Предпазвах те.
За мисията ли говорим, или това са семейни неща?
Каза, че родината ми е унищожена.
Семейството ми избито.
Как това ме предпазва?
Май са семейни неща.
Понякога е нужно да чуеш лъжа, за да успееш да видиш истината.
Ти си като мен, Т'Чала.
Нямам нищо общо с теб.
Ти си откривател, Звезден господар.
И за хора като теб, като нас, миналото не е нищо повече от един затвор.
Мястото ти не е там долу, с тях.
Принадлежиш тук горе, с нас, с истинското ти семейство.
Вие не сте ми семейство.
Никога не сте били.
По дяволите, това боли.
Колекционерът е готов за теб.
Трябва да ти се извиня за цялото това неудобство с Небюла.
Но просто ненавиждам драмата.
Костюмът ти ще рече друго.
Какво искаш от мен Тиван?
Имам една куха стена при комисаря,
за която така и не можах да намеря правилно място.
Аз съм просто нормален човек, не съм нищо особено.
Трябва да си призная, че сега като те видях на живо, ти си...
Сигурен ли си, че не можеш да летиш, или да изстрелваш лазери от очите си?
Дай ми няколко рунда и ще разбереш.
Ще пропусна. Предпочитам те в клетка.
Там откъдето идвам,
историята никога не е гледала благосклонно на онези, които затварят хората в клетки.
Мау, отбележи го.
Изглежда, че въпреки всичко той има супер сила.
Може да убие някого със скука, използвайки своята святост.
Да не похабяваме мястото по стената.
Направете му дисекция, а останките отделете за резервни части.
Дъще моя.
Как можа да ни го причиниш?
На най-добрия ми приятел, Т'Чала, Ти си най-лошата от всички.
Но като се замисля, историята винаги има две страни.
Успокой се, новобранец. Тук съм, да ви спася.
А ти не си мениш мнението.
Не го меня. Това беше плана от самото начало.
Казах на Т'Чала, че Колекционера поначало иска него.
Каква е тази работа? - По-скоро е уловка.
Виждаш ли, имам един дълг към Колекционера,
и той дойде да си го събере.
И какво иска? - с една дума, теб, Ча-Ча.
Нямах представа за кораба от Уаканда.
Само знаех, че ще имаме прозорец, за да си уредя сметката с Колекционера,
и да откраднем Живите въглени, точно под носа му.
Значи, всичко това е било двойно предателство?
Какво? Същински Звезден господар.
Идеята да ви държим в неведение, беше на Т'Чала.
Защото знаеше, че никога няма да му позволя да влезе сам в капана.
Виж къде се озовахме.
Отклонение, даващо прикритие, за да се сдобия с Живите въглени на генезис.
Да му се не види. Добри сте.
Ами Т'Чала? - Не се тревожете.
Той държи своя план за бягство близо до гърдите си.
Не, не по този начин, Карина.
Дори и по робските стандарти, ти си глупава.
Хареса ми онова, което каза, против заключването на хора в клетки.
Благодаря ти. Завинаги ще съм ти задължен.
Затворниците са избягали. Всички единици в сектор 7.
Какво същество напуска купона, без да се сбогува?
Нещо ми подсказва, че това ти се случва често.
Доста е силна, нали?
Отсякох я от трупа на един изключително разговорлив Кронан.
разбира се, ако това не ти е в стила,
има още много неща, с които да си поиграем. Наблюдавай.
Кинжал изкован от тъмна материя, взет от окото на владетеля на Мрачните елфи.
Или може би предпочел нещо малко по-елегантно?
Тази жена е имала вкус!
Некросабя, учтиво предоставена от асгардската богиня на смъртта.
Бягай! - Е бягаме де.
Добре де, ще бягаме по-бързо.
Стигнете до кораба. - Побърка ли се?
Никога няма да ги победиш сам. - Не съм побъркан...
Бесен съм.
Колко жалко.
Изостави своя дом и семейство,
а сега, новото ти семейство пък изостави теб. Карма.
Може и да не си го чувал, но един Опустошител никога не лети сам.
Йонду, чудно! Сега ще стане купона.
В никакъв случай, не бих да те оставил сам, хлапе.
Гризни това.
Да вървим. Пали!
А Йонду и Т'Чала? - Сигурна съм, че се справят отлично.
Добре, някакви идеи? - Лепкави пръсти.
Може и да стане.
Кой ще е лепилото? - Ти.
Защото ме излъга. - Имаш право.
Само толкова ли можеш?
Мислиш, че това може да ме задържи?
Колко сладко. Независимо, където и да отидеш, или колкото и далеч да се скриеш,
няма дори и ъгълче в тази галактика, която да е отвъд хватката ми.
Да, да. Както кажеш. Хубава историйка.
Вярвам, че знаеш какво да правиш с това.
О, имам някои идеи.
Карина, може ли да ми върнеш гривната?
Не пипай, Карина. Не!
Не, не, не, не. Почакайте. Спрете!
Спрете и помислете. Аз се грижех за вас. Дадох ви покрив над главите.
Карма.
Никога няма да се измъкнем по земя.
Тогава нека опитаме небесата.
По някакво чудо, всички членове на екипажа са живи и здрави.
Значи ще се видим на сборния пункт.
Разбрано, Ча-Ча.
Май си имаме нередовен пътник.
Винаги си имал слабост към бегълците.
Виж, Т'Чала, искам да кажа... - Няма нужда.
Аз бях онзи, който ти каза, че иска да види света.
Всичко, което направи ти, бе да ми покажеш вселената.
О, да. Тя наистина е хубавица, нали?
тук горе, винаги съм се чувствал у дома.
Но сега, след като знам всичко, не съм сигурен къде принадлежа.
През годините съм се срещал с много пътешественици, хлапе.
И ако съм научил нещо, докато те гледах,
на която и да е планета, сред които и да е хора,
че няма място в тази галактика, към което да не принадлежиш.
Къде би искал да си, това е въпросът, нали?
Ще трябва да последваш сърцето си по този въпрос, г-н Звезден господар.
Татко. - Синът ми, синът ми.
Знаех си, че ще откриеш път към дома, и към нас.
Съжалявам, че ми отне толкова дълго.
Нека да те представя на семейството, което открих по пътя.
Вие сигурно сте бащата на Т'Чала.
приятно ми е да се запознаем, господине. Вашият син е галактически герой.
Приятелю, това ми звучи адски много като геноцид.
Не, не, не. Защото е на случаен принцип.
И мога да добавя, че е ефективно.
Тате!
Ако наистина искаш да ти го обясня,
Т'Чала и аз сме най-добри приятели.
Да, точките за скокове са най-добрите.
Малко ти размазват лицето, но са доста забавни.
Все още се чудя, как точно синът ми се е озовал на вашия кораб.
Забавна случка, ваше Височество бях се заел с една работа...
Изгубих се, татко. Йонду ме откри.
И от едно семейно събиране към друго...
Извинете. Затворено е.
Какво става, Питър? Не можеш да отделиш малко време на скъпия ти баща?
Жалко, че това може да доведе до краят на света,
но това е история за друг ден.
ПОСВЕТЕНО НА НАШИЯТ ПРИЯТЕЛ, ВДЪХНОВИТЕЛ И ГЕРОЙ
ЧАДУИК БОУСМЪН
Превод: SPELLBINDER