Някога имало господар в мрачната гора.
Носел странна сребърна гривна
около ръката си.
Гривната била омагьосана с метал от звездите.
Прогонвала всички чудовища.
Надалеч.
В онази спокойна вечер...
Сред тези дървета...
Бандит убил добрия господар.
Откраднал гривната.
Изтръгнал я от ръката на мъртвеца.
Но бандитът също се страхувал...
От чудовища.
Суго, бъди нащрек!
Плаши момичетата.
Нямаше да са изплашени, ако не се беше изгубил.
Татко, израсъл си в Каедвен.
Кралят е направил нови пътища.
Вярно ли е, татко? Бандитите убиват ли невинни по пътя?
Тиквичке, няма бандити.
Не!
Сестричке!
Вещер.
Хубав костюм.
Сигурно си страхотен по фестивалите.
Наоколо няма такива като теб.
Разбирам.
Ти си пионер, проправящ път за новата мода.
Диктуваш модата. Смелчага!
Хората трябва да се опознаят повече.
Малко предварителна игра.
Особено, когато единият ще убива другия.
Въпреки, че лешените не говорите. Това ще бъде пречка.
Горски скитник или смъртоносен рояк.
Да изберем едно и да се придържаме към него.
Смъртоносен рояк.
Назад, не е мъртво. - Убий го, вещер си.
Лешен се убива по няколко начина.
Обезглавяване, жертваш животните му или магии на дриади.
Кой...
Нали не говореха?
Не говорят.
Вещерът: Кошмарът на вълка
Почакай, благородник съм.
Не можеш да ме зарежеш тук, какво ще правя?
Прави се на тъжен и може би някой ще те качи.
А сестрите ти?
Вещерът каза да съм тъжен и към кмета.
Щял да накара мъжете да съберат телата.
Не плачи, дете.
Ще се погрижа баща ти и сестрите ти да ти бъдат върнати.
Бащата на Суго бе важен член на събранието и верен на краля ни.
С учениците пак ще подадем петиция.
Превземете Каер Морхен и заточете вещерите за престъпленията им.
По думите на момчето, Ваше височество,
вещерът погуби лешена, който тормозеше горите ни.
Лейди Зербст, откога лешените дебнат из Каедвен?
Предполагате, че вещерите инсценират нападенията.
Скандално, мадам Гилкрест.
Избили са много чудовища. Трябват им пари.
Някои са наемници, други престъпници.
Един взе награда за главата на изневеряващ мъж.
Имате ли доказателство?
Или да разчитаме на вълшебната ви интуиция?
В природата им е, милейди.
Вещерите са продукт на зла магия.
Обикалят, провъзгласявайки се за закрилници от злото.
Изнудват наивните за пари.
Прости селяни, приписващи бедите си на магии и чудовища.
Маговете създават вещера.
Длъжни сме да чистим след тях.
Съгласен съм с лейди Зербст.
Вещерите остават в Каер Морхен.
Поне докато няма доказателство, подкрепящо теорията ви.
Когато вещерът причинява болка, изпада в екстаз.
Думите на създанието са елионски.
Мъртъв елфски диалект от мрачни времена.
Малко го помнят, по-малко смеят да го говорят.
Откъде знае лешенът или се страхува...
Не съм казал, че се е страхувал. - Говориш езика, нали Филавандрел?
Вещерите сте отчаяни за пари.
Обръщате се към елфите за помощ.
Тези удоволствия струват пари. Какво каза лешенът?
Пазете се от леговището на мъртвите. - Не би искал да го чуеш във ваната.
Забеляза ли нещо друго необичайно?
В гората имаше енергия. Вероятно някаква магия.
Контролираше лешена, омайваше го.
Какво мислиш?
През последните четири лета губим много момичета.
Боже, без елфска драма.
Решихме, че дезертират след прочистването.
Но изчезванията не спряха. - Трагедия, много ужасяващо.
Една от първите бе магьосницата Кицу.
Говореше елионски. Да се върнем в горите.
Аз съм ловец на чудовища, а не смъртоносен скандалджия.
Приятелска услуга? - Услугите не плащат сметки.
Точно обратното. - Нямаш срам.
Имам репутация и оценяват уменията ми добре.
Извинявай, че исках да те спася от пропиляна зима в Каер Морхен.
Пропиляна ли?
Пиене, ядене, спане. Всичко е безплатно.
И обучение на нова банда млади вещери.
Оставям го на другарите си.
Представи си, ако вещерите работеха за нещо повече от тръпка и пари.
Представи си, ако елфите въртяхте мечовете, както вменявате вина.
Моля ви, хванете ги!
Весемир, ела тук!
Къде... Трябва да тръгват!
Сега гризат, не! Лижат.
Езици!
Не. - Весемир!
Казах ти, двойни възли! - Направи ги, както ми показа, тате.
Да видим дали ще успее да донесе мокър парцал.
Друг би продал момчето ти. - Да, господине.
Поне синът ми е мяра за щедростта ви.
Отиди за синя смола, за да я упоим.
Не! - Гледай да не провалиш всичко.
Моля ви, спрете!
Не!
Спри да мърдаш!
Бедничката Илияна. Дори не се прицелих.
Можеше да ме убиеш. - Дойде да ме тормозиш ли?
Господарят иска да се грижа за теб. Изглеждаше ядосан.
Цял ден робуваме и ни подвикват.
Получаваме пари, само когато ни пратят да им носим неща.
Радвай се, че си сит и имаш покрив над главата.
Едва сит и едва е покрив. Достатъчно е, за да живеем.
Добре, ето го светът.
Какво щеше да купиш с пари?
Ще се махна от селото и ще пътувам.
Приключение ли? - Да.
Слава? - Да!
Момичета?
Бих си купила къща край езерото.
С красивия ми съпруг ще ядем и пием вино край водата.
А децата ни ще играят наоколо. - Знаеш ли какво трябва да сторим?
Да си купим медена питка с парите. - Как милейди ще получи билките?
Спри! Крадец!
Насам!
Спрете го!
Лудо момче.
Остави и за мен! - Видя ли, че се получи?
Знаех си.
В Нилфгард щяха да ти отрежат крадливите ръце.
Щеше да ги носиш със седмици.
Хитър номер. Странна плячка.
Кой е болен?
Откъде намери тази смелост с мъж като мен в тъмна уличка?
Крада ги от страхливци, които плашат млади дами.
Кой си ти?
Човеколюбец, който е дочул за една местна дама.
Полудяла е и е с треска, вижда ужаси, които не съществуват.
Синята смола ще намали инфекцията, но мечът ще я убие.
Казвам се Деглан. Ще ме отведеш при благородницата.
Или ще ви върна на пазара.
Демон се е вселил в жената. Мар.
Причинява ужасни илюзии и се храни с лудостта й.
Рудата от метеорит прекъсва магията и демонът може да бъде премахнат.
Всички да излязат.
Бих искал да остана.
Момчето ти е виждало чудовища.
Ще произнеса заклинането. Ще уловиш създанието.
Мислех, че вещерът убива чудовища.
За да убиеш звяр, първо трябва да го разбереш.
Да го изучиш. Да откриеш слабостта му.
Искам този нещастник да е жив.
Стига да е възможно.
Не мърдай, младежо.
Поиска да остане.
Не им позволявай да влязат в главата ти.
По-добре мъртъв, отколкото избягал.
Винаги ще има друго чудовище.
Весемир, донеси топла вода.
Главата ужасно ме боли.
Тежичка е, нали? Колко мислиш, че струваше?
Страхът и невежеството са добра търговия.
За услугите ти, младежо.
Вземи ме с теб. - Малко момчета искат да са вещери.
Още по-малко искат да носят подлоги и вода.
А момичето? Синеоката девойка?
И с мара се колебаеше.
Вещерите не се колебаят.
Спри. - Ще се насладиш ли?
Или още си разтърсен от нощта на убиване на чудовища?
Беше ти за първи път.
Искам да съм добър в нещо, различно от слугуване.
Вече разбирам. Облечен си в бойна броня,
стоманен и сребърен меч, спасяваш континента от гули и кикимори.
Злото ще трепери.
Стилна броня. - Представяй си я, както искаш.
Хора като нас оцеляват, като се мислим за нещо друго.
Може би някой ден ще съм принцеса, която контролира снега.
Весемир, шегувах се. - Забавни ли са съдбите ни?
Защо да сме покорни и бедни като родителите си?
Какво ти е? - Няма да разбереш.
Весемир, там сме нищо. По-малко от нищо.
Поне в селото имаме място. - Ако можех да се грижа за теб?
Трябваше да видиш колко пари изкара вещерът.
Ще ти купя къщата и виното. Всичко, каквото поискаш.
Ще бъде твое.
Да заменя дълга към господаря с дълг към този, когото обичам?
Почакай, Илияна! Остани!
Ти остани.
Лорд Весемир, новият ми най-добър приятел.
Натъкнах се на лешен. - Чухме.
Едва изкарах за година толкова, че да си легна с мъжка курва.
Шегите ти ме убиват, Лука.
Свен води нови попълнения.
Вредим на работата си, като убиваме чудовища.
Сега ще сме още повече.
Нямам вина, че хората правят повече деца вместо пари.
Мъжка курва ли искаш? Начукай си го.
Нисък си за вкуса ми.
Момчета, чудовищата ще се размножат през зимата.
Пролетта ще има работа от тук до Назаир.
Дотогава да се ободрим и да пийнем.
Да въведем хлапетата в света на вещерството.
Вещерите са измамници без добродетели.
Дяволски създания, умеещи само да убиват.
За тях няма място сред почтените мъже.
Откъде намираш тези боклуци?
Момчетата ги намерили из града, докато се прибирали.
Тетра Гилкрест. Ботаник ли е? - Пурист.
Бръщолеви, че била наследник на първия магьосник.
Не можа ли да погребеш сестрите?
Даваш поводи на задници като Гилкрест.
Това е зъб от виверн, не базилиск. - Избирам, каквото искам.
Знаеш ме с децата. - Преживей го, младежо.
Ще учиш новите на фехтовка.
Наказваш ли ме? - Тази зима сме 24 вещера по-малко.
Намират препитание в по-рентабилни глупости.
Всички ще имаме повече работа.
Страхотна зима с изоставените трагедии. Прекрасно.
Сега за лешена.
Нали помисли, че е омагьосан?
Не съм тъпанар. - Би могло да е с тананикане.
Определено по-могъщ вампир. Или нов вид лешен.
Просто елфите отново се правят на жертви.
Срамота. Новите зверове са добре за работата.
Защо не викнем вещер?
Лъжи и конспирации. - Не гледайте лицата.
Чух, че лешенът е убит.
С един дъх базилискът може да убие десет силни мъже.
Откри ли трупа на създанието?
Вещерът представя доказателство за парите.
И все пак...
Помогни ми да убедя краля да прати агент в Каер Морхен.
Помощниците ти изплашиха хората достатъчно.
Агентът би означавал да подведем под отговорност вещерите.
Знаеш ли как се създава вещер? Ужасите, които търпят новобранците?
Момчетата са колкото сираците ти.
Последният ти мъж щеше да разбере.
Бях горещ почитател на лорд Зербст.
Бе широкоскроен. Мислеше в перспектива.
И все пак се ожени за теб. - Внимавай, Тетра, или млъкни.
Според закона получаваш мястото на мъжа си в двора.
Законът не заличава миналото ти.
За щастие, милейди, някои искат да повдигнат въпроса.
Не сте ни хранили с дни! Не сме спали, едва стоим прави.
Сега с мечове ли ще играем?
И аз не искам да съм тук като вас.
Нека предположа.
Мислите си, че другаде ще имате по-добър късмет.
Навън нямате нищо. Тук ви предлагаме сила.
Цел.
Уважение. Шанс да оцелеете сред ужасите.
Ако не искате...
Това е безполезно за вас.
Ако не искате, това е безполезно за вас.
Грозникът говори глупости.
Деглан ни подготвя за Пътя.
По-добре сега да е трудно вместо навън.
Навън всичко е замръзнало.
Млъквай и поспи, колкото можеш.
Не обръщайте внимание на Томас. Правото на изненада.
Разбра, че е за вещерите, когато го взеха.
Право на изненада?
Ако не можеш да платиш, даваш на вещера детето си.
Продадоха ли те, или си доброволец? - Нашите ме зарязаха тук.
Кой би избрал тази кочина?
Не се плаши.
Ще ни отровят. - Кого?
Тук има стари вълшебници.
Създават вещери. Убиват ни, после ни съживяват, но не сме нормални.
Наричат го... - Изпитанието с треви.
И мен ме е страх.
Но скоро ще съм на Пътя и няма да ми трябва нищо.
Повече няма да ме е страх.
След изпитанието ще си по-добър, Томас.
Помни ми думата.
Какво... - Весемир!
Какво стана? Къде сме?
Баща ми е разказвал за това място.
Червеното блато. Прокълнато е.
Пълно е със зли духове и зверове.
Грифони. - Това е изпитание като другите.
Първият инстинкт на вещера е да оцелее.
Въпросът е до ум, не до мечове. Ще следваме луната.
Ако наблизо има чудовище...
Духове. - Спокойно!
Стойте заедно!
Оттук!
Медальонът понякога усеща зверовете.
Особено, когато са много. - Ти си един от тях.
Магьосниците, които създават вещери.
Не изглеждаш древен. - Магьосниците остаряват бавно.
Вещерите също. С десетилетия усъвършенстваме уменията си.
Изпитанията са само част от задълженията ми.
Не се страхувай.
Страничен ефект от хибридните му гени.
Кралаки. Открил съм три различни вида.
Гадна кръстоска.
Според Деглан чудовищата не могат да се размножават с други.
Вярно е, но могат да бъдат проектирани.
Представи си армия от зверове, избиваща елфите и старите раси.
Подсигурява си земя и храна.
Алхимията не беше изящна.
Повечето кръстоски умряха веднага.
Магьосниците създали чудовищата, а после вещерите, за да ги убиват?
Аз и магьосниците ми пазим тайните на мутагенната алхимия.
Предотвратяваме други злоупотреби.
Аз съм Райдрих. - Малоумен ли си, Райдрих?
Вещерът заслужава да знае мястото си в историята.
Докато си лижеше раните, дойде ездач и остави писмо.
Знаеше ли, че Томас и другите ще умрат в блатото?
Игра на цифри, младежо. - Колко оцеляват през изпитанията?
Зависи. Колко са вещери?
Писмото е до кревата ти. Прочети го, преди да го изгоря.
Весемир.
Мислите ти са далеч от тук, затова ще бъда кратка.
Баща ти е мъртъв. Каедвен превзе селото ни.
Умрял е, помагайки на господарите си, но и те са мъртви.
Не се прибирай вкъщи, Весемир, ако някога ти се прииска.
Дано си открил топлина и спокойствие в този преходен свят.
Дано светът е бил добър към теб, и най-вече - справедлив.
Благородно семейство от Каедвен ме взе при себе си.
Добри господари са.
Позволяват ми да рисувам, учат ме да чета и пиша.
Добре ме хранят и съм спокойна.
Малко ми липсва от изгорелия град.
Борбите ни в снега и десертите в уличката.
Тежки спомени, които с удоволствие загърбих.
Открий прераждането си, Весемир. Освободен от минало бреме и болка.
И да, освободен от мен.
Така е най-добре.
Живей и обичай. Илияна.
Кой иска да излезем и да се напием на някое тихо място?
Оставаме и ще видим кой ще оцелее.
Може да отнеме дни.
Ескел, Ламберт, може би Ремус.
Може ли да се напием като хората? - Остави ги да се цупят.
Ще пием.
Акушерката едва не припадна, като дойдох за плащането.
Изглеждах ужасно, червен и лепкав, но работата е такава.
Стригата беше ли излекувана? - Да, разбира се.
Трябва ни още преди другия разказ.
Акушерката да беше наела по-добър спасител.
Добър и почтен човек. Истински мъж, а не мутант.
Обучават ли рицарите за проклятията на стрига?
С уроците за реверанси и турнири ли щяха да ви учат?
Тук сме за малко пиене и безобидно забавление.
Такъв ли е видът ви? - Изплашихте хората.
Както си изплашил акушерката, която си измамил.
Най-добре да си тръгвате.
Виждал съм рицари да вършат работата ни.
Служите за предупреждение. Особено красивите.
Вещерите трябва да бъдат съдени и екзекутирани без въпроси.
Колко съм глупава. Мислех, че в процесите има въпроси.
Тези убиха двама охранители. Ще ги оставите ли?
Според бармана рицарите ви са започнали кавгата.
Вещерите са се защитавали.
Вярата на хората в монархията е разколебана заради нападенията.
Ще се чуе, че не сте сторили нищо срещу две чудовища.
С вещерите ли да воюваме, за да може да оправдаете думите си?
И двете знаем, че са смъртоносни. Цял Каедвен ще почервенее.
Събранието помни, че мястото на дамата е почетно.
Да, мястото е мое.
Заслужено с тяло, не с кръв и звание.
Богове, тишина!
Ще наредя да убият и двете ви.
Тетра е права, Ваше величество. Поданиците ви очакват действия.
А ако с един куршум убиете два заека?
Прочистете гората, избягвайки война с вещерите.
Охрана? - Да?
Чуваш ли някакъв звънтящ шум?
Бой ли искаш, мутанте?
Ще съм доволен на гърне и приличен хляб.
Много щедро...
Няма нужда да я делим, както когато бяхме малки.
Знаех, че вещерите стареят по различен начин, но виж се само!
Илияна! - Мислеше си, че вече съм старица.
Ако изобщо си мислил за мен. - Писмото ти.
Продали са те. - Да.
На Зербст от Каедвен. Бяха доста мили.
Синът им ме харесваше въпреки положението ми.
Купи ли си крайезерна къща?
Къща ли? Боже, езерната къща!
Не е крайезерна, но е хубав дом.
Направих я сиропиталище, щом мъжът ми умря.
Имахме и деца - момичета. Истински ужасии.
Едната току-що ме направи баба.
Упорити малки дразнители. Често ми напомнят за теб.
Боже, много бърборя.
Отегчен си. - Не, няма нищо.
Добра си. Това е неочаквано.
Свежо, но и прекрасно.
Имала си...
Иска ти се да убиеш мъртвия ми мъж и да изгориш сиропиталището.
Не бих се изразил точно така.
Лорд Зербст беше добър към мен. Изобщо не беше перфектен.
Но беше човек, който ти липсва, щом си отиде.
Чувала съм страшни истории за теб. Авантюристичният вещер.
Убиецът Весемир, привикван само за най-злите създания.
Неотдавна ми пълнеше главата с подобни картинки.
Годините са различни за теб.
Какво значение има времето? - Всякакво.
Кралят ще помилва теб и приятеля ти за престъпленията ви.
Изпълнявам дълга на лорд Зербст, който бе съветник на трона.
Всичко си има цена.
Убий това, което избива хората отвъд Ард Карайг.
А Лука?
Ще се погрижа за него. - Разумни условия.
Ще си имаш компания.
Ето това е проблем.
Пътят е опасен, а вие сте дама, милейди.
Не бива да виждат благородници като теб с мутанти като мен.
Ще се радваш да научиш, че не аз ще съм ти компания.
Няма да се грижа за теб, вещице.
Не ме интересува кои са предците ти.
Имаш думата ми, че ще убия звяра.
За теб, Илияна.
Може би все пак не е чудовище.
Лешенът, който уби Карлайл, беше омагьосан от елф.
Радвам се, че питаш защо точно елф.
Един много стар елф ме помоли да помогна да открие група момичета.
Вещерството е търговия. Трябва да поддържаме ниво.
Няма да плащат добре, ако мислят, че убиваме нимфи и помагаме на елфи.
Огнената магия не е ли забранена?
Има някои магьосници, които умеят да контролират пламъците.
Очевидно си много специална.
Сигурно ти изглеждам глупава, но хаосът...
Няма думи, с които да го опиша.
Вещерите са свързани с хаоса, но връзката ви е покварена.
Не толкова осъдителна.
Има история за вещер, помогнал на болен свещеник.
Убиецът на чудовища вярвал, че болестта е проклятие.
Щял да го вдигне, като убие заклинателя.
Свещеникът нарочил една магьосница. Момичето му създавало проблеми.
Вещерът я убил и му било платено със скъпоценности.
Свещеникът явно оздравял. - Така е.
След няколко дни открил красив камък във вещите на готвача.
Идентичен с този, който дал на умния вещер.
Накарал е готвача да отрови храната. Един дял по-малко.
Умник, де да се бях сетил.
Както казах, покварен.
Чудесно, водиш ни в кръг. - Не, познавам горите.
Лорд Карлайл също.
В Аретуза създаваме илюзии на селяни около неприятните храни.
Храната беше по-вкусна, но щом илюзията изчезне?
Горчива.
Нека хаосът прочисти сърцата ни. Нека очите ни виждат ясно.
Повдигни булото над умовете ни!
Илюзията беше безупречна.
Силата за подобно изкуство... - Може да омагьоса лешен.
Кицу? - Приятелка ли ти е?
Позната.
Трябва да знам, къде е леговището, за да го избягвам.
Особено, щом убиваш хора. - Вещерю.
Не съм виждала такъв базилиск.
Друга илюзия? - Скоро ще разберем.
Знам, влияе на всички.
Но все пак обноските.
Не!
Бил е истински. - Малко те подцених.
Мъничко.
Кицу, не е нужно нещата да ескалират.
Вещерю!
Силата й в илюзията са необикновена.
Първото ми чудовище беше мар.
Караше една жена да вижда кошмари, които не бяха там.
Кицу е елф. - Защо мирише на мар?
Училище на елфи. Пращали са децата тук през лятото.
Преди да го направят гарнизон при последното ти прочистване.
Няма следи от кръв.
Все още я усещам. Да, била е тук.
Преди битката ни.
Вещерю! - Имам си име.
Какво са им сторили? - Елфи са, момичета.
Насам. Помощ.
Богове, не и още една услуга. - Кой е този?
Приятелят, за когото споменах, че издирва момичетата.
Щях да спася някои, ако беше помогнал, вместо да мислиш за пари.
Кицу ги е отвличала. - Експериментирала е върху тях.
Опитва да ги промени чрез странна алхимия.
В какво? - Това, в което се е превърнала.
Проследих я, опитах да я спра, но силата й...
Просто те е оставила жив? - Знам, че е непознато за вида ти.
Ако Кицу е опитвала да ги промени, кой е причинил нейната мутация?
Гените й са свързани с тези на мар.
Обяснява необикновената й сила. Кръстоска е.
Как е възможно? - Както е създаден и той.
Мутагенна алхимия. Знаят я само маговете в Каер Морхен.
Вие сте зад всичко това. - Това е абсурдно.
Не ви ли стига лова на чудовища за пари?
Вече ги създавате ли? - Вещерите са затруднени...
Срамота, новите зверове биха били добре за търговията.
Повече чудовища, повече пари.
Още един умник. - Кълна се, Фил...
Още една уродливост.
Все още е елф.
Видя на какво са способни.
Ако момичето е наполовина силна като Кицу, значи е опасна.
Вещицата не говори ли така и за теб?
Ще я отведа при народа си. Ще я отгледаме като елф.
Щедро, но скоро ще я настроиш против нас.
Спечелихте. Победихте ни.
Позволи ни да съберем остатъците от вида си, било то и мутанти.
Като услуга към приятел.
Взимай детето и изчезвай. - Направи огромна грешка.
Ако момичето нарани някого, Фил... - Тогава ще я убия.
Спокойно ще приема теб и меча ти.
Ако ти бях предложила пари, щеше да свършиш работа.
Въпросът не е до цената. - Вещерът откри морала си.
Мислиш си, че нямаш недостатъци ли, Тетра?
Погледни отвън. Ето го моралът ти.
Плесен и руини, вонящи на омраза.
Погрижи се за тази гадост и аз ще се погрижа за моята.
Нищо добро няма да излезе от това.
Страхът е добре за търговията. Това бяха думите на Деглан.
Трябва да знам със сигурност.
Бих те помолила да избягаш с мен.
Знам какво трябва да сториш.
Не искам да се чувстваш така, сякаш си ме изоставил.
Опитах се да го спра, но вещерите не се колебаят.
Мадам Гилкрест има доказателство.
Този създава уроди, тормозещи кралството ми.
Избиват и народа ми.
За какво говориш?
Не всички вещери знаят за хибридите.
Лейди Зербст, вие сте доказателство, че не може да ви се има доверие.
Ваше височество...
Ако позволите, може ли да попитам къде е мадам Гилкрест?
Чудовищата изчезваха. Трябваше да защитя прехраната.
Помисли за парите, младежо.
Не ме наричай така. - Бъди благодарен, момче.
Дойде при мен. Можех да те върна при подлогите.
Знаеше какво правиш, когато ми подхвърли монетите.
Знаеше, че ще дойда.
Убиваме такива създания, не ги правим.
Това трябваше да бъде сторено. Казах ти.
Вещерът не се колебае. - Знам.
А елфката? Кицу имаше ли избор, преди да я подложиш на мутация?
Не, мислех, че съм я убил. Мутацията бе нестабилна.
Смъртта й е била една от малките й илюзии.
Ще напълним джобовете си.
Винаги си мислел единствено за парите в ръката си.
Не гледаш кой ти плаща. Не виждаш очите им.
Ужасяваме ги.
Не ни нападат заради зверовете, които държим настрана.
Хората умират бързо и прекарват живота си в страх и омраза.
Питай джуджетата или елфа. Хората имат нужда от чудовища.
Ние също. - Сираци сме.
Разчитахме на теб да ни закриляш.
Изгори всичко или аз ще го сторя.
Не искам да се бием. - Трябва да се защитим, Весемир.
Трябва да те защитя!
Ще спрете ли да се опитвате да се убиете? Имаме посетител.
Идва.
Всички вещери да се махат!
Тетра не губи време, бързо се разчу.
Не само за хибридите, а и че закриляте елфи.
А Лука? Вие двамата сте виновни.
Щяха да дойдат рано или късно.
Може би имаше начин да умрем с чест.
С маговете ми знаем тайните на мутагенната алхимия.
Тетра иска най-вече нас.
Умрем ли, няма да има повече вещери.
Барикадирайте се в лабораториите. Ще сложим край на култа й.
Кучката няма да осъмне.
Подцениш ли Тетра, няма да доживееш изгрева.
Може би ще чуе разума. - Може да е копеле, но е прав.
Беше неизбежно. - Защо?
Различни сте.
Убиването е по-лесно от съобразяването.
Искам да бягаш надалеч. - Тук има деца.
Обучени са. - Деца, Весемир.
И ти беше такъв, когато те взе. Ще бъдем на тавана, докато биете.
Веднъж аз ще реша къде ми е мястото.
Винаги си била борбена и красива.
Моля те, почти на 70 съм.
Аз също.
Красиви хълмове. Твърде чисти за война.
Изчезвай и се върни с тялото на мъжа, когото уби, вещице.
Беше екзекутиран в името на онези, които зверовете ви избиха.
Няма да има повече, Тетра. Имаш думата ми.
Вещерите са експерти в цената.
Колко струва думата ти, Весемир?
Някои неща са безценни.
А ти даваш ли ми думата си? - Нищо не ти давам.
Ще напълним долините с труповете ви.
Ние сме армия от вещери. Вие сте хора.
Кицу.
С болка научи как унищожихте труда й и убихте момичето й.
Чудовища срещу чудовища. Колко неприсъщо за предците ти.
Съберете се! Успокойте се, ще нападнем!
Свалете мечовете! - Нямаме време за колебаене.
Довери ми се веднъж!
Моля те!
Вещери, след мен!
Сега!
Спокойно. В безопасност сте.
Вещерите трябва да бъдат заличени.
Следите им да бъдат поръсени със сол.
Отива при Райдрих!
Ще удържим моста. Избийте ги чрез отварата.
Спрете я!
Можеш ли да ми простиш, младежо?
Стигне ли до Райдрих, това ще е краят ни.
Открийте я!
Спрете я!
Има люк в помещението за зърно. Води към задния път.
Откъде знаеш? - Опитваше се да избяга.
Бягайте колкото може по-надалеч.
Дори да ви заболят краката, не спирайте.
Свалете мечовете.
Това е геноцид, Тетра.
Създадоха чудовищата заради теб. Това не е пречистване.
Само страх и омраза. Достатъчно, моля те!
Тази предава Каедвен на вещерите. Нека се присъедини към тях.
Тетра!
Ще избия хората ти, преди да мръднат.
Ще ти се.
Ще се насладиш ли, или си разтърсен от нощния лов на чудовища?
Извинявай, че искам да съм нещо повече от слуга.
Виж се. Вещер си.
Богат си!
Нищо няма да ни липсва, ще се грижиш за мен, Весемир.
Както каза, удържа на думата си.
Погледни ме. - Крайезерна къща.
Вино, храна.
Представи си моретата от пари, в които ще газим.
Никога не си го искала, винаги си била скромна.
Не!
Четиридесет тона овча кръв? Бедната акушерка!
Разкажи им как уби реданския свещеник.
Убеди го, че е прокълнат!
Колко му взе? - Не може да сте тук, мъртви сте.
Какви ги приказваш?
Събудете бармана, пресушете бъчвите. Всички да пият!
Не жалете парите!
Достатъчно! Спрете да крякате!
Весемир, ела да погледнеш.
Бъди откровен. Не стой така, кажи го.
Не ти харесва, нали?
Чудех се дали наистина съм толкова красив.
Боже, изплаши ме.
Погледът ти е толкова унил... - Перфектна е, Илияна.
Безупречна.
Не се бави, жадна съм.
Мамо, кажи на Боян да спре! Избяга с картите ми!
Какво има, татко? Тъжен си.
Не, това не е правилно.
Стига игрички, Кицу. Край на фантазиите.
Нали се закле да се грижиш за мен?
Щеше да ме закриляш. - Не си истинска.
Истината не е илюзия. Не можеш да избягаш.
Махни се от мен! - Остави ме тук, скъпи.
Безнадеждна и с разбити мечти.
Сега отново искаш да ме изоставиш.
Този път няма да съм в рокли, кралски дворове и звания.
Ще бъда като теб. Изгубена и сама.
Необичана. - Не, Илияна, обичам те.
Обичаш само парите.
Има още за изкарване, нали? - Престани.
Можем да бъдем каквито искаме. Можем да бъдем богати.
Заедно, тук. Времето е нищо.
Мога да я спася. Това струва повече.
Разкарай се от главата ми.
Знам, че не си го искал. Бил си само дете.
Откъде си могъл да знаеш?
Весемир! - Отдръпни се!
Нападаш ме с магически номера ли?
Не...
Не, не!
Весемир.
Това не е реално.
Като малка не знаех много за вещерите.
Не знаех, че усещате и чувате по-добре.
Не знаех, че вещерът ме е усетил в шкафа, когато едва дишах.
Гледах как намушква майка ми с меча си.
Магьосницата, която се изправи срещу наивен свещеник.
Чудовища да убият чудовища.
Е...
Взимай я и тръгвай. - Свен? Останалите?
Всичките ми момчета са мъртви.
Спасявай се. - Младите избягаха.
Пази си силите.
Сега са твоите момчета, младежо. Направи ги вещери.
Направи ги нещо повече.
За по-добрите мъже.
Не е искала това.
Къде сме?
Красота.
Не изглежда истинско.
Знаем ли къде отиваме?
За последен път ви позволявам да се колебаете.
Решавайте. - Но те ни мразят.
Винаги ще има друго чудовище, Гералт.
Превод: Koen http://subs.sab.bz