СЕКСЪТ И ЖИВОТЪТ Сезон 01 Епизод 03
О, Господи.
Изумително.
Какво?
Кажи ми, кое е изумително? - Ти.
Казват, че когато изкачиш връх Еверест, си зашеметен.
Ти си гаден бъркоч.
Но си на върха на света.
Могат да те видят. - Не ми пука! Не ми пука!
Това е един невероятен, сърцераздирателен момент.
Повечето хора го преживяват само веднъж.
Което е нещо добро.
Защото ако го направите много повече пъти от това...
вероятно ще ви убие.
Погледни тези миглички.
Имам предвид, че си прекрасна.
Знаеш ли го? Да.
Здравей.
Какво правиш?
Мислех си, че бихме могли да довършим това, което започнахме снощи.
Трябва да ходя на работа, мила. Ще закъснея.
Закъсней тогава.
Били. - Какво?
Сервизната светлина в "Ягуара" все още свети.
Кога ще я поправиш?
Ще могат да вземат колата в два. - Чудесно.
Чао, сладкото ми момиченце.
Баба, приятно прекарване в училище. Обичам те, приятелю.
Ще се видим. - Чао.
Брад е прав.
Аз съм лъжкиня.
Мислила съм много за него.
Ясно.
Спомням си нощта, когато започнах да пиша този дневник.
Елари става на един месец днес и все още се буди нощем.
Което означава, че и аз го правя.
Това е странна защита през първите месеци с новородено бебе.
Наричат я "изолиране".
Не трябва да забравяш да си вземеш душ, да се облечеш, да излезеш сред хората.
Изтощена си. В лайната си.
И го знаеш.
Всичко е наред.
По същия начин беше и с Хъдсън.
Боже мой. Знам. Знам.
Но после и те остаряват без съмнение.
Мислите си, "Ще трябва да имаме още едно".
И един ден се събуждаш, превръщайки се в съвсем друг човек.
Това е повече любов, отколкото си можел някога да си представиш.
Но все пак...
Не можеш да не се зачудиш...
къде е отишло другото момиче?
Помислих си, че ако мога да прехвърля всичко от главата си на хартия,
бих се почувствала по-добре.
Но сега... май не бих могла да се спра.
Събуди се, спящи красавецо.
Хайде. Махни това нещо от мен. - Не.
Никой няма толкова съвършен задник,
освен ако някой не поиска да го увековечи на видео.
Мразя те в момента. - Ами...
Няма да ме мразиш след минута. - Добре.
Погледни се.
Погледни ни.
Хъдсън.
Хъдсън?
Хъдсън! Къде си!
Хъдсън, какво става? - Крия се.
Какво правиш, бебчо? - Не искам да ходя на училище.
Знам. Знам. Знам, че е трудно.
Това е промяна, но...
Но трябва да бъдем смели, нали?
Нали? Можеш да го направиш.
Знам, че можеш.
Ела тук. Ела тук. Ела тук...
Ела тук.
Здравей, Конъли. - А, да, Франческа.
Готов ли си за добри новини? - Разбира се.
Добре, слушайте всички!
Прочетох всичките ви предложения
и с радост открих, че доста от тях не са гадни.
Но продължаваме напред с "Нанодженикс", Купър е върхът в биоинженерството.
Партньорите идват в града другата седмица,
така че искам всички да бъдете на разположение.
Ако има въпроси, Купър е на ход.
И искам да добавя.
Много от хората имаха своите предимства,
но Купър имаше също и страст и визия.
Имаме възможност да направим истинска промяна тук.
Това е нещото, което ще ви накара, да го забележите.
И... аз го забелязах.
Поздравления, щастливецо.
Благодаря, приятелю. Компанията е добра.
Не говоря за компанията. Говоря за Франческа.
Толкова е далеч от задника ти, но е гъдел.
Ще ми направиш ли услуга? Би ли се заел тези прогнози вместо мен.
Само защото тя не избра моята компания, не ме прави...
Хайде, моля те.
Имам нещо, което да... Трябва да отида да свърша нещо.
Скъпи, ще се забавляваш толкова много.
Помниш ли онези хартиени зебри, които направи?
И виж! Рори е тук. Също и Кейтлин. Здравейте, всички.
Ела тук. Ела тук. Ела тук.
Хубав ден, скъпи. И ще се видим веднага след обяда.
Обещавам.
Не си тръгвай!
Не, мамо. Искам да остана с теб.
Добро утро, Хъдсън. - Добро утро.
Хъдсън му е малко затруднен с прехода към детската градина.
Мога да го видя.
Знам, че ще се справи, щом изчезна от полезрението му.
Всъщност трябва да поговорим.
Защо не поработиш върху зебрата си?
Има столче точно срещу Рори.
Здравейте, добро утро.
Хъдсън е очевидно много привързан към теб.
Явно те обича много. - Благодаря ти.
Знам, че всичко това е част от процеса.
Така е, но вероятно не е готов.
Мисля, че трябва да поотстъпим, докато се почувства по-комфортно.
Мисля, че трябва да останеш. - О, добре.
Искаш да съм 10 минути навън, 10 минути вътре?
Мисля, че трябва да си планираш оставане през целия ден.
Наистина ли?
Така или иначе не работиш сега, нали? Така че...
Точно така. Да.
Натам съм се насочила.
Чудесно. - Да.
Би могла да направиш няколко сандвича, докато си тук.
Разбира се. - Добре.
Не ми се вярва, че г-жа Бренда ти е позволила да останеш цял ден.
Бих дал всичко, за да го направя с Хана.
Тя разговаря и преживява неща, за които нищо не знам.
Толкова си щастлива.
Това е напълно нов свят. - Мога да ти донеса сандвич за обяд.
О, не. Всичко е наред. Не е нужно да го правиш.
Шегуваш ли се? Умирам си да видя, с кого ще обядва Хана.
"БДФ Мюзик", мога ли да ви помогна?
Здравей...
Търся Брад Саймън. - Тъкмо го пропускате.
Благодаря.
Здравей, добре дошъл.
Здравей, да... Колко струва... еднодневен пропуск?
Месечните ни планове започват от 600. - Това е добре, нужен ми е еднодневен.
Може да се запишете за пробна седмица след среща с наш консултант.
Ще ви предложат тур, плюс ваучер за бара ни.
Отнема само 40 минути. Бренди си вземете веднага.
Дай ми за месец. Ще взема за месец.
Удивително. - Благодаря.
Ще ми трябва облекло. - Магазинът е точно зад вас.
Постоянство на намеренията.
Така го наричат.
Когато едно дете научи, че нещата продължават да съществуват,
дори и когато не можеш да ги съзреш...
Но все още са там, някъде по света.
Дори когато не сте ги виждали от осем дълги години.
Това е палат.
Почти съм сигурен, че има истински принц, живеещ в президентския апартамент.
Не знаех, че майка ти е толкова изискана.
Невинаги е била такава. Доведеният баща е този с парите.
Никога не си говорил за родителите си, така че...
Родител. Само мама.
Късметлийка си. - Добре. Какво означава това?
Виж, искам само да ме хареса... - Отпусни се. Тя ще те обикне.
Просто се стресирам.
Какво да направя, за да се отпуснеш?
Брад, луд ли си?
Отиваме на 22-рия.
Имаме да изминем още 19.
Да.
О, Господи.
Да!
Били?
Били, време е за сбирка в кръг. Чудехме се, дали би ни чела от книгата?
О, да.
Разбира се. Да. С удоволствие бих го направила.
Добре, добре... - Добре. Към всички.
Да приветстваме майката на Хъдсън!
Благодаря ви!
Можете да ме наричате Били или "мамо" и...
Ела тук, бебчо. Ела тук.
Добре... Тази книга е една от любимите на Хъдсън.
Така че нека видим, дали ще ви хареса.
Благодаря, приятелю. Ще се видим утре.
Да, да. Забавлявай се, скъпи.
А аз ще бъда тук, когато се върнеш. Обещавам. ОК.
Здравей, секси майко. Как върви?
Не толкова добре. Аз...
В детската градина на Хъдсън съм и трябва да помагам, но...
Не мога да спра да мисля за Брад.
Какво? За какво ми говориш?
А истината е,
че наистина ревнувам, защото знам за секса, който правите...
Почакай. Какво се е случило от снощи до тази сутрин?
Каза, че всичко е чудесно,
че Купър те е облизал като близалка за първи път от година и половина насам.
Да. И след тази сутрин, всичко се върна към обичайното.
Единственото, за което Купър искаше да говори, беше ремонтът на проклетата кола.
Нищо не се е променило, Саш. И няма да се промени.
Как изобщо се започна с теб и Брад?
В Париж.
Заедно сте ходили в Париж? - Не. Не заедно.
Той беше на турне с бенда. Аз бях на конференция.
Срещнахме се, изпихме твърде много "Шато Марго" и...
Само Париж би ти го причинил.
Бих се чукала с всеки в Париж.
А после?
А после...
беше наистина хубаво.
Толкова хубаво, че да остане в спомените ти.
Така че... го направих отново.
Няколко пъти.
Но сега така съжалявам, че го направих.
Съжалявам, че никога не ти казах.
Съжалявам за цялото това проклето нещо.
Всичко е наред.
Знаеш ли, нямам право да се разстройвам,
или дори да питам за това.
Разбира се, че е така. Шегуваш ли се с мен?
Не, вие трябва да сте заедно.
Знаеш ли? Права си. - Какво означава това?
Знаеш ли... Може би...
Може би ще трябва да се срещаш с него истински.
Не, благодаря. Ти си онази, която го направи и виж докъде стигна.
Трябваше да те свестявам със седмици.
Единствените мъже в живота ти бяха Хосе Куерво и Бен&Джери.
Знам. Спомням си. - Така ли?
Брад беше лоша новина.
Обзалагам се, че не пишеш в дневника си за това.
Просто придаваш романтика на всичко.
Виж, Брад е страстен женкар, но това е всичко.
И честно казано, не си заслужава цялата тази проклета драма.
Дори не ми е нужно да го чукам отново.
Това е добре.
Знаеш ли, аз...
Чукай го, или не го чукай, но не спирай заради мен.
Саша е права.
Брад не беше само лоша новина. Той беше моят личен апокалипсис.
Но това беше вълнуващо пристрастяване.
Цялата тази драма...
Добре, хайде! Пусни сингъла на майка си.
Няма да ти хареса. - Твоя майка съм, вече го обичам.
Добре.
Защо е...
Как ги наричаш? - Начинаещи.
Цяла нощ танцувахме на музиката им.
Нямам и най-малка представа, как се танцува това.
Знаеш ли, ако можеш да танцуваш Елвис...
Елвис ли? - Да. Би могла да танцуваш всичко.
Хайде, ставай. - Да! Да!
Все още го можеш.
Обичам те, мамо.
Танцувай с нас, мила. - О, не, не, не.
Всичко е наред. - Не, не е добре. Ставай.
Хайде, ставай, ставай!
Ще ти покажа някои движения. - Да, моля.
Добре и го направи така. - Така ли?
Обичам я. - Танцово парти?
Колко упадъчно.
Здравей.
Каза ми, че няма да е тук.
Защото знаех, че не би дошъл. - Правилно си разбрала.
Скъпи, позволи му да бъде част от живота ти.
Наистина не искам. Отиваме си. Да тръгваме.
Какво? - Поне ме запознай с приятелката си.
Не мисля така. - Вече си забравил името й ли?
Има доста добър опит.
Какво трябва да означава това? - Ти какво? Пиян ли си?
Брад обича лова. Появява се като вихрушка.
Всичко е увлекателно и яко.
Дори ги води у дома, за да ги запознае с майка си.
Били, вземи си чантата. - В момента, в който се сближите,
в момента, когато станеш малко по-реална, какво прави г-на фантастичен продуцент?
Преминава към нов обект. - Нямаш представа, какво правя.
Прегърни ги и ги изхвърли, нали така сине?
Не ме наричай така?
Не си ми баща. - Поне се задържах наоколо.
Което е много повече, от онова, което би казал за онзи мръсник,
когото наричаш "татко".
Там ли ще стоиш и ще го оставиш да се държи така?
Ще ви улесня и двамата.
Никога не трябваше да идваме.
Ще ти повикам такси.
Какво се случва? - Ти си психиатърът, ти ми кажи.
Спри тогава да се държиш като кретен, какъвто казват, че си.
Какво искаш да кажа? Че баща ми е заминал ли?
Че са ме закарали на хиляди мили, за да бъда отгледан от един глупак,
търсещ начини да ми каже, че съм лайно, а майка ми го позволява?
Да, ако това е истина. Да.
Твое е. Влизай. - Не. Да поговорим.
Защо? За да ми налетиш и ме оправиш.
Знаеш ли, толкова си любопитна към всеки друг, но какво ще кажеш за теб?
Избягала от фанатици майка и баща в Джорджия?
Престани! Спри!
Нищо не знаеш за тях. - Да.
Ако малко повече внимание ти е било обърнато от баща ти...
не би се чукала с непознат още първата вечер, щом го срещнеш.
Ти...
Много грешиш за баща ми. И не го прави.
Знам какво правиш. Не ме отблъсквай.
Мислиш, че си толкова специална, нали?
Познай, Били?
Ти не си.
Ти не си специална.
И не си ми скапана приятелка.
Мамо, виж. Виж какво направих.
Хъдсън.
Миличък, това е...
Това е перфектно. - Това е семейството ни.
Кой...? Добре.
Кой е това? - Мама.
Да. А кой е това? - Елари.
Да. И кой е това? - Татко.
Това е татко.
А кой е този човек? - Аз.
Това си ти.
Банята ти е готова, ниньо.
Време е да дойдеш горе.
Олга, виж.
Фантастично е. - Това е първият ни семеен портрет.
Хей, Олга... има ли възможност да останеш още малко?
Разбира се. Наред ли е всичко? - О, да. Има...
Има нещо, което трябва да направя.
Купър е сладур.
Никога не би и помислил да се отнася с мен така, както Брад се отнасяше с мен.
Защо тогава Брад е този, за когото не мога да спра да мисля?
Винаги успяваше да намери начин, да се върне обратно.
О, Господи, Саш.
Каквото е каза за мен, го каза...
Каза го толкова спокойно.
Каза го толкова естествено.
Не си го измисляше просто така. Вярваше в това.
Беше го обмислил.
Само запомни. Той е боклукът, а не ти.
Трябваше да го видиш, когато хвърли онази чаша...
Беше толкова страшен.
Беше напълно различен човек. - Той е психопат.
По-добре е да се разберете сега.
Моля те. Брад никога няма да се ожени и дори ще е без меден месец.
Идиотка съм.
Не отговаряй.
Игнорирай го. Ще си отиде.
Били! - Какво, по дяволите?
Съжалявам, Били! Само да поговорим!
Знам какво си мислиш и не го прави.
Моля! - Хей, задник, млъкни, по дяволите!
Изчезни, или ще повикам ченгетата!
Били! - Побъркал ли се е?
Добре... Аз ще се оправя с това.
Саш, ако не отида там, никога няма да спре. Знаеш го.
Ще ви наблюдавам.
Били! Били! Знам, че си там!
Какво искаш? - Прецаках се, нали?
Всичко това е заради мен. - Да, вече го знам. Губиш си времето.
Само... Само си тръгни. - Моля.
Не искам да те загубя. - Вече си го направил.
Не съм... Не съм искал да кажа това, което казах.
И се мразя, че съм го казал.
Дай ми само пет минути.
Моля те.
Може би Джонатан е прав.
Винаги го правя.
Но не искам да го направя с теб.
Позволи ми да ти обясня.
Отърва ли се от това странно шоу?
О, за Бога. Ще бъда в стаята си.
Каза, че искаш да чуеш истината.
Че трябва да ти разкажа повече за семейството си, така че...
Истинският ми баща ни напусна, когато бях на осем.
Никога не го видях повече.
Никога не изпрати картичка за рождения ми ден.
Но ми изпращаше записи.
Майлс Дейвис, Леонард Коен, Велвет Ъдърграунд.
Нирвана, Драй, Леджендс.
Той ме запали по всички тях.
Затова, когато основах компанията си...
Да, направих го... Направих го заради музиката.
Но също си помислих, че...
Помислих си, че ако стана достатъчно голям...
той ще се появи.
Вероятно само да поиска заем.
Но все още чакам.
И предполагам, че винаги ще чакам.
Но знаеш ли, кое е сбърканото?
24 години... без картички за рожден ден.
Все още ми липсва.
Бил съм при много психиатри, за да знам, че всичко е свързано.
Аз просто...
Отблъсквам хората.
Защото за мен, за семейството ми...
това се смята за любов.
Нека да предположа.
Сега е моментът, в който ще ми кажеш, че трябва да намеря баща си.
Бих го направила.
Но мисля, че вече го знаеш.
Съжалявам.
Това е нещо ново.
Оправих колата.
Добре миришеш.
Да, тренирах по обяд, така че... Как мина денят ти?
Добре беше. Да. А при теб?
Да, беше...
Беше добре. Беше... интересно.
Така ли? - Да.
За какво става дума? - Влез в колата.
Имам една идея.
О, Господи!
Това е седалка на кола. - Майната й на седалката.
Няма значение. Ела тук.
Добре.
Така съжалявам. Просто го игнорирай. Игнорирай го.
В крайна сметка ще спре. Хайде да вървим.
Добре, Били. Не мога да го накарам да спре.
Хайде, Купър, желая те. - Аз също те желая.
Хайде, хайде.
Чукай ме.
Толкова съжалявам.
Беше като... - Не, всичко е наред. Знам.
Знам, всичко е наред. Не е нужно да го правим.
Да. Кракът ми. - Да, успях.
Кракът ми.
Съжалявам.
Да, ще го направим.
Какво? - Да, ще го направим.
Трябва да го направим. - Добре.
Добре? Дръпни седалката назад.
Да. Добре.
Добре. - Ела тук.
О, да. Добре, хайде.
Скъпи... Добре, забави темпото. - Ще се получи.
Ще се получи.
Добре. Да. - Ще се получи.
Намали темпото, Купър. - Ще се получи.
Какво правиш тук?
Ще ме пуснеш ли да вляза?
Не знаех, дали все още е готино да го правим...
след Били.
Да, мисля, че не е... поради много причини.
Защо? Какво каза?
Нищо. Съгласна е с това. - Наистина ли?
Да, каза, че мога да те чукам, когато поискам.
Тогава...
какъв е проблемът?
Ако Били наистина...
е съгласна с това?
Толкова проклет нахалник си.
Не смяташ ли, че би имало някаква причина да ти откажа?
Освен Били?
Все още не съм чул такава.
Може би това си ти.
Губиш осезанието си.
Изглежда не мислеше така онази вечер.
Трябва да отида до тоалетната.
Здравей, тъкмо щях да ти се обадя.
Значи си мислила за мен след всичко.
Какво правиш, по дяволите?
Казах ти, не искам да разговарям с теб.
Сигурна ли си? Чух, че си дала зелена светлина на Саша.
Защо? За да бъда на сигурно място ли?
Не, не.
Вие двамата трябва да сте заедно, ако го искате. Това...
Това не е моя работа.
Наистина.
Нямам нищо против. - Така ли?
Нека да видим, доколко ще си съгласна с това.
Слушай, мисля, че това е грешка. - О, Боже мой.
Трябва да си тръгнеш.
Наистина ли?
Не мисля, че това би било много честно спрямо теб.
Ако искаш точно това.
Майната ти.
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb