Сниши се, залегни. Пази си главата!
Опа.
Нещата, които правим за близките си са безкрайно неизмерими.
Но този път май ме отведе твърде далеч отвъд завръщането ми.
Филм на АНТЪНИ КАРУЗО
ВДЪХНОВЕНИЕ
ВЯРА
МЕЧТИ
СИЛА
ПРИКЛЮЧЕНИЕ
ПЪТ
ДОВЕРИЕ
ЧЕСТ
ЛЮБОВ
ПРИЯТЕЛСТВО
КУРАЖ
НАДЕЖДА
ДУША
СЕМЕЙСТВО
НАГОН
ВЯРНОСТ
ПЪТЕШЕСТВИЕ
ИЗУМРУДЕНА КОНТРАБАНДА /2020/
СВ. ПЕТЪР ИТАЛИАНСКА КАТОЛИЧЕСКА ЧЕРКВА
Амин.
Анна, здравей.
Джон, как си? - Добре, благодаря.
Дадохте красиво посвещение за Мартин.
Благодаря. Минаха 10 години откак си отиде.
Да, а сега и Лиса.
Първо болки в гърдите, после мигрена. Сега се оплаква от световъртеж.
Понякога не мога да я накарам да яде, толкова я боли стомахът.
Не знаех. - Отче, мисля, че
едно помазване може да й помогне.
И изповед, тя има нужда от нея. - Анна.
Джон, не се притеснявай. Разбира се, ако иска да се изповяда,
можем да се върнем в черквата. - Не, няма нужда.
Отиваме в ресторанта на татко, в памет на Мартин. Да го направим там?
Няма нужда да го рекламираме.
Просто си помислих, че може би ще й е по-удобно,
ако всички сме там, за подкрепа. Тя е много упорита.
Анна, не може да насилваме тези неща.
Ще се радвам да помогна на Лиса,
но само когато е готова сама да дойде при мен.
Добре, благодаря, отче. Ще дойдете на обяд, нали?
Да, разбира се. Идвам всяка година.
Само да довърша тук и ще се срещнем след половин час.
Добре.
А, Лиса. - Здравей, отче.
Майка ти ми каза, че не се чувстваш добре.
Имаш ли нужда от помощ? - Не, не, отче, добре съм.
Сигурна ли си? - Да.
Добре, знаеш къде съм.
Добре. - Чао.
Чао. - Чао.
Хей, Джон, какво става?
Не ти ли харесва купона?
Не, просто не разбирам това нещо с Мартин.
Да не се занимаваме с това точно сега.
Как е Лиса?
Трябва да отида да я проверя. - Хей.
Чух, че имате парични проблеми. Заради медицинските сметки ли?
Анна казва, че не си работил отдавна. Защо не дойде при мен, като Мартин?
Защото не съм без работа, а ще започвам работа.
Не дойдох, защото нямам нужда от помощ.
Мога да се грижа за себе си, за семейството си.
Като говорим за това, дъщеря ми се нуждае от мен.
Лиса, Лиса. - Татко… Какво?
Какво правиш тук? - Кой беше това, добре ли си?
Да, беше просто някой от черквата. - Нима? Защо не го познавам?
Защо не поздрави?
Може би не те е познал… - Защо отстъпваш, какво става?
Добре ли си? - Да, добре съм.
Какво правиш тук? - Какво е това?
Това е… Не е това, което мислиш. - От черквата, а?
В известен смисъл, той… - Чакай малко.
Чакай малко, казваш ми…
Знаеш ли как може да загазиш заради това?
Забрави ли какво направи това с мен, с нас?
На семейството ни. - Не, татко. Аз не съм като теб.
Просто се опитвам да направя нещата по-лесни.
Лиса, Лиса, не мислиш ли, че и аз така бях преценил?
Ако те арестуват за това, ще го впишат в досието ти.
Догодина трябва да отидеш в колеж. Мислила ли си за това?
Ето пак. Ти си като всички останали.
Лекарите не можаха да обяснят какво ми е
затова просто обвиниха мен.
Мислиш, че мога да карам това да идва и да си отива по желание, нали?
Да, ама не става така. Но с това става.
Просто имам нужда от нещо, за да се почувствам по-добре.
Просто се опитвам да осмисля всичко това.
Не знам какво става, а и ти не знаеш.
Лекарите не знаят. Само знам, че никой не може да ми помогне.
Ще трябва да си помогна сама.
И най-после ще мога да се освободя от болката,
от идеята, че може би умирам, татко.
Може би умирам.
Не знам какво да правя.
- Ела, ела тук.
Не мога. - Ела.
Ела тук. Съжалявам.
Не мога. - Няма нищо.
Не знам.
Няма нищо, успокой се.
Няма нищо. Успокой се, няма нищо.
Всичко ще бъде наред, спокойно.
Всичко ще е наред. - Не.
Всичко ще е наред. - Няма!
ИЗЧЕЗНАЛ Мартин Дуайър
Правиш голямо песто и го смилаш с ръце, да, разбира се.
Не, не знам, Матео, не го ям с кашкавал.
Опитвам се да ям. Престани.
Да, малко, да, ще си ядеш ли вечерята?
Опитвам се да ям.
Джон. - Алфио, мислех си…
може би все пак ще приема тази работа.
Ей, Анна, хей, ела тук. Искам да ти кажа нещо.
Седни. Джон дойде при мен за работа.
И ще му дам. Да вдигнем чаши.
Наздравица за мен. Не, не.
Не - за Джон. Не.
За Мартин, който ни събра всички тук днес.
Амин. - Наздраве.
Наздраве, татко.
Лиса, ела. Празнуваме. Нино тъкмо даде работа на баща ти.
Сега ще ядем.
Нещо не ми е добре.
Лиса, какво казах току-що?
Не зависи от мен. - Да тръгваме, нека тръгваме.
Джон, това парти е и за теб.
На Лиса й е лошо, ще я закараме у дома.
Ще говорим за работата утре. - Добре, заповядай, когато можеш.
Чао. - Съжалявам, съжалявам.
Обичам те. - Бъди здрава. Чао.
Ще се видим. - Чао, отче.
Лиса, как се чувстваш? - О, добре съм, благодаря.
Здравей, отче. - Анна.
Дръж под око този човек. - Поздравления.
Отче. - Добър вечер.
Радвам се да те видя. - И аз теб.
Алфио? - Седни.
Благодаря. - Ще спасиш душата ми, отче, нали?
Разбира се, винаги.
Питам те, какво направи тя? - Тя е объркана, Анна,
всички й казват какво да чувства и как да действа. За нея това няма смисъл.
Много ясно. Казваш ми, че е минала към друга черква?
Пропускаш важното тук.
Тя се самолекува. Ние трябва да сме тези,
които ще премахнат болката, за да се чувства тя в безопасност.
Ти си виновен. Предпочита наркотици пред Бог.
Ако само беше до нея… - Защо да съм виновен аз?
Защо ли? Не се молиш с нас, не внимаваш в черквата,
тя гледа от теб, а ти не й даваш добър пример.
Не ми приписвай вина. Лиса е умно дете, но е уплашена.
Тя се опита да получи някакви резултати, но не стана.
Какво да правим с нея сега? Кажи, Джон, какво да правим?
Хората ще разберат за това. - Никой няма да разбере.
Говори по-тихо.
Тя трябва да се подобри.
Приех работата от баща ти, за да изкарам сериозни пари.
За да можем да я заведем при най-добрите лекари.
Това е всичко.
Мартин.
Не се ли запознахме така с теб? Аз работех по нещо,
ти се включи с неща, които бе гепил
от кражбата предната седмица, и се опита да ми ги продадеш.
Винаги ми казваш да имам вяра. - Да, в Бога.
Не в някой на име Дом.
Когато построя ново училище, децата ще имат по-добри възможности.
Когато построя клиника, майките няма нужда да раждат бебета на тайни места.
Мога дори да науча безделниците сърфисти на полезен занаят.
Може би спасявам света. - Ти си виновен.
Умирам, татко.
Добре, добре, отварям.
Внимавай къде сочиш това нещо. Хей, спокойно.
Хайде, тръгвай.
Лиса.
Стига, спри! Лиса, дай ми ги.
Добре де, лошо я отрязах. - Хей, спокойно, няма нищо.
Не. Не! - Тихо де.
Не.
И тъй, право на въпроса.
Какво знаеш за смарагдите?
Някои мои работници ме информираха за връзките им в чужбина.
В Колумбия… необработени, красиви изумруди.
Изумруди? - Да, искам да имам малко тук.
За услуга. - А какво общо има това с мен?
Мислех, че ще работя за теб. - Да, но не в строителството.
Ще ти осигуря парите и ще ми помогнеш да прекарам
изумрудите през границата. - През границата?
Ами връзките ти? Нали за това са митниците?
Не можем да минем през митницата, това е услуга за съдружник.
Митницата ще реши, че е контрабанда.
А контрабанда ли правим?
Джон, ти дойде при мен за помощ. Това мога да предложа. Смятай го
за обикновен международен транспорт на материали.
Но този товар не е регистриран.
Ще се върнеш преди вечеря утре и ще получиш парите.
И колко ще са? - Достатъчно, за да заведеш Лиса
където трябва за подходящо лечение.
Как си разбрал? - Джон, говорим за внучката ми.
Бях много горд, когато реши да се погрижиш за семейството.
Няма да ме разочароваш, нали? - Не, не, каквото и да е нужно.
Добре. Знам, че искам много, но трябва да ми се довериш.
Когато се върнеш, ще си спечелил място
като мой нов бизнес партньор. - Партньор?
Няма нужда от специално отношение. - Джон, вече сме рода.
Моля те… направи това за мен.
Кога тръгваме?
Матео.
Това е Джон. Матео ще те закара на летището.
Сериозно, още сега ли? - Хей, спокойно.
Джон.
Спокойно. Вече говорих с Анна.
И ще се върнеш, преди Лиса да разбере, че си заминал.
Забавлявай се.
Ей, вярвай ми, ще се погрижа за всичко.
Добре, щом казваш.
Разбрахме се. - Матео.
Добро момче.
Съжалявам за дъщеря ти, на колко години е?
Това наистина ли е необходимо?
Дай по-весело.
Не съм ти враг.
Просто ми дойде много наведнъж. Опитвам се да го проумея.
Сигурен ли си, че искаш да го направиш?
Налага се.
Знаеш ли в какво се забъркваш?
Мисля, че това е летището.
Мисля, че това е твоят човек. - Да тръгваме, късно е.
Не, не, само той. Един клиент, уно.
Един. - Човече, това е съмнително.
Не, не, не, това е отговорът на молитва. Ето това е.
Значи си от Мексико?
Ще можеш ли да разбереш дали тези са почтени?
Ти някакъв мексикански експерт по изумруди ли си?
Познаваш ли ги тези?
Никога досега не съм ги виждал.
Това ли е всичко? - Образци. Искат първо да видят парите.
Слушай, нещо не е наред.
Тези не са колумбийци. - И какво ако не са колумбийци?
Камъните са добри, ние взимаме изумрудите, а те - парите, нали?
Добър шофьор ли си? - Какво?
Влизай, влизай вътре.
Добре.
Сниши се, залегни, пази си главата!
Те са пеша. Нямат вода.
Вероятно вече са мъртви.
Да, имаме изумрудите,
но нямаме купувач.
Дюпре има всички връзки.
Ние получаваме парите, той получава смарагдите.
Така е уговорено. 150,000.
И още 75 след това, а?
Ей.
Това ли търсиш? - Ей, дай ми го!
Не си напрягай крака. Ще ти трябва, ако ще излезем оттук.
Дали ония са още там?
Ако бяха, щяхме да сме на решето в момента.
Значи ги няма? - Оттам, да.
Но те са дошли да вземат изумрудите. А сега искат парите си.
Бъди сигурен, че ще дойдат тук да ни търсят.
Да, нека обиколим.
Като лешояди. - Говориш ли испански?
Да, живях известно време в Мексико.
Най-големият проблем на Мексико е, че е пълно с мексиканци
като твоите приятели там. - Тези не са ми приятели.
А вчера, този мексиканец
спаси живота на тъпия гринго.
Така че, ако искаш да живееш, Гринго, последвай ме.
Пътят е отвъд тези хълмове.
Колко е далече?
Два дни, може би.
Колко още ще продължаваме така? - Колкото се наложи.
Хайде. Ставай!
Какъв е смисълът? Няма да успеем. - Млъкни!
Ще успеем. Хайде, да тръгваме.
Остави ме на мира. - Нямам намерение да умра тук.
Хайде.
По-бавно.
Не е нужно да те чакам. По принуда съм с теб.
Спокойно, ще се оправиш.
Какво правиш? - Това зелено растение
черпи вода отнякъде.
Понякога имаш късмет.
Това индиански трик ли е?
Може би, видях го в Гугъл.
Страхотно.
Само толкова? - Ти какво очакваше?
Печели ни време и ни запазва живи.
Предполагам, че ми спаси живота.
Вече два пъти, но кой ти брои.
Хей, чуваш ли това?
Ония се връщат. Връщат се.
Не, не, не, не. Това е друго.
Там.
Това е…
Това е Дюпри. Хей, тук сме!
Хей! - Престани!
Какво правиш? - Помисли над това.
Има ли някаква причина да иска да умреш?
Нагласили са те, приятелю.
От някого.
Вече ще се крием през деня
и ще пътуваме нощем.
Ей, как се забърка в този бизнес?
Работех в смарагдовите мини в Мусо.
Тежка работа, добри пари.
Но тези малки зелени камъчета са опасен бизнес.
Вече го знаеш. По-лошо от наркотиците.
Затова напуснах.
Но имам семейство. Трябват ми пари.
Помагам на контрабандистите да преминат и получавам малко парче.
Много малко.
Този път може да умра.
Но за семейството правиш каквото трябва.
Теб търси, да знаеш.
Но дали иска да те спаси
или иска да те убие?
Следващия път като наближи, може да рискуваме и да му сигнализираме.
Ако иска да ни спаси, спасени сме.
Ако не, няма да сме по-зле от сега.
Хей, откри ли нещо? - Не, още нищо.
Но той е някъде тук, де ще иде.
Горивото ми е малко, така че се връщам обратно на летището.
Ей, Гринго… майката…
Ей, по-добре озапти амигото си.
Уморен е. Иска си парите.
Да, a хората в ада искат студена вода. A аз искам това, което аз искам.
Иска да вземе смарагдите и да се прибере.
Значи не е много умен,
защото не е толкова лесно да се намери купувач.
А аз съм единствената ви връзка с такъв.
Но има едни $150,000 в брой
и само трябва да ги намерите.
Обясних му го. - Така ли?
Имахме уговорка. И няма връщане назад
при сделка. - Какво правиш?
Имаш пистолет, много важно. Ние имаме по-добри оръжия.
Ела тук, гринго, ела тук. - Ей.
Губим си времето.
Дюпри е прав. Сключихме сделка.
Ще спазим уговорката. Утре сутрин, най-напред
ще се качим в самолета и ще идем да ги намерим.
Ти получаваш изумрудите, ние получаваме парите.
И? - И…
… ще убием Джон Томас.
Това е той. Оу!
Не си напрягай крака.
О, виж. Ето го. - Пипнахме ли го?
Не, не, това е мексиканецът. Трябва ни Джон.
Парите са у Джон. - Той ще знае къде са и двете.
Да, добре.
Знаеш ли, мислех си за това, дето каза преди,
как не можем да продадем изумрудите.
Да.
Мисля, че не си прав за това.
Чакай, чакай, какво е това?
Чито, мисля, че намерих парите.
Погрижих се за проблема ни.
Ще се върна на летището сега.
Те знаят точно къде сме. - Трябва да опитаме да стигнем пътя.
Еднодневен поход? На открито, на слънце?
Докъде ще стигнем? - Трябва да опитаме.
Това е шанс. Ако останем тук, няма шанс.
Те ще дойдат и това е сигурно.
Да, така е. Те идват.
И носят вода и транспорт. Всичко, от което се нуждаем.
Да, и ще донесат и оръжия, защото смятат да ни убият.
Може би имаме нещо, което те нямат. - Какво?
Изненада.
Празен е, но може би ще ги заблудим някак.
О, ако ще се молиш, моли се за нещо като… Не знам.
Не ми каза, че пълнителят е у теб. - Не ми каза, че пистолетът е у теб.
Обещавам ти, ако не ни убият, половината пари,
половината изумруди са твои.
Давай, давай, давай!
Какво става, пич? Разхождаш се в пустинята ли?
Ти беше лош човек. - Къде е приятелят ти?
Вземи парите. - Какво?
Чито.
Чито, недей, ще счупиш ключалката, не бъди глупак.
Ключът е у него.
Вая кон диос.
Долу.
Вая кон диос.
Ей. Намерих го!
Стой! Стой!
Горивната помпа се е счупила. Това нещо е безполезно.
Никъде няма да идем с него. - Тогава ще вървим.
Пътят е хей там. - Ще успееш ли?
С твоя помощ. И на Бог. Хайде.
Ще взема смарагдите.
Хайде, давай.
Ох. - Полека, спокойно.
Искам отново да видя близките си.
Ще ги видиш.
Не исках да убия онзи човек.
Нямахме избор.
Винаги имаме избор.
Ти ми спаси живота три пъти.
Но кой ти брои?
Джон?
Джон!
Как се чувстваш, Джон?
Пастор Уинфийлд, Самюъл?
Запознахме се в черквата ми.
В много трудна ситуация си тук. - Да, знам.
Това, че халюцинираш, означава, че си сериозно обезводнен
и вероятно имаш и сътресение.
Раната на приятеля ти е инфектирана.
Мисля, че може да умре. - Няма да умре.
Той ми спаси живота и аз ще спася неговия.
Както спаси Мартин?
Любопитен съм, Джон.
Ако Емилио оцелее, ще се върне при семейството си.
Какво ще правиш ти, ако оцелееш, Джон?
Значи или той, или аз?
Кой заслужава да живее? - О, не, не, не. Това не е състезание.
Всъщност мисля, че никой от вас няма голям шанс.
Това е само разговор. - Разговор?
Сякаш не знам, че си говоря сам? - Но си кажи
какво ще правиш, ако оцелееш, Джон?
О, значи си тук заради тях, а?
Така ли го виждаш?
А ти другояче ли го виждаш? - Разбира се.
Аз съм Божи човек. - Моля те.
Да, не ти трябват религиозни фокуси, а?
Е, това отношение те докара… дотук.
Засега.
Хей, хей, хей.
Хей, ще се изкача до пътя
и ще доведа помощ. - Джон.
Семейството ми.
Те няма да знаят какво е станало с мен.
Подведох те. - И двамата ще се измъкнем оттук.
Ще се справим. Ще те изведа оттук.
Ще те заведа на лекар. - Няма време.
Намери семейството ми.
Там е.
Кажи им.
Кажи им, че ги обичам.
Че съм се помирил с Бог.
Сложи си това.
И Божията любов ще те пази.
Как не се страхуваш?
Защото имам вяра.
Вода, вода, вода.
Защо правиш това?
Защо го правиш?
Това няма да ти се размине.
Вярваш, че докато правиш
каквото традиционно се очаква от теб,
всичко може да ти се размине?
Добро и лошо, или което не се отнася до теб?
Но нямаш право на нищо.
Имаш се за религиозен?
Какво доказателство имаш?
Всичко, което правиш, е по задължение.
За теб е важно приличието.
И само като инструмент за манипулиране на другите
да хвалят делата ти и да вярват на всяка твоя дума.
Накара ме да мисля, че искаш да помогнеш на семейството ми,
за да рискувам живота си заради твоята печалба?
Това не е вяра. Това е гордост и алчност.
Ти не почиташ Бог.
Само парите и себе си.
Успя да ме заблудиш.
Мислех, че с пари мога да реша всичко.
Но как? Още лекари?
И какво, ако кажат същото?
Ами ако открият нещо, което е нелечимо?
Тогава?
Какво мога да направя, когато нищо не може да се направи?
С теб не сме различни, нали? Ти и аз.
Кой да е. Нали?
Може би не съм най-добрият последовател на библията,
но поне знам, че вярата ми е истинска
и практиките са верни.
И вярвам, че има още какво да правя.
Моля те, Боже, помогни ми.
Помогни ми, Господи.
Помогни ми.
Моля те, Боже, помогни ми.
Боже, моля те, помогни ми.
Хей, хей.
Емилио? - Джон, ти не си спасен.
Боже мой!
О, възкръснал Господи, пътят, истината и животът,
направи ни верни на духа на Твоето възкресение.
Позволи да бъдем вътрешно обновени.
Умираме за себе си, за да живееш Ти в нас.
Джон.
Джон, какво правиш?
Няма да свърши така, Джон.
Стани, стани. Няма да свърши така. Стани.
Стани. Няма да свърши така, Джон. Стани, стани.
Здравей, Джон Томас.
Кой си ти? - Аз съм твоят спасител, Джон.
Къде съм? - Където трябва да си в този момент.
Какво говориш?
Това е моят дом, Джон. Дойдох в пустинята, защото е чиста.
Тук намерих яснота и истина. Това е Божията страна и аз съм на мисия.
Аз търся пришълци. - Пришълци?
Нелегални пришълци, ние сме точно на границата.
Ако ги намеря, им давам вода и храна, а после слушам историите им.
И ако открия, че носят Бог в сърцето си,
им давам малко пари и им помагам да преминат за по-добър живот.
А ако не откриеш Бог в сърцата им?
Ще ти покажа.
Отпращам ги.
Ами ти, Джон Томас?
Какво има в твоето сърце? Добър човек ли си?
Да, добър човек съм. Бях изгубен, но съм намерен.
Защо ме лъжеш? - Не лъжа, вярно е, казвам истината.
А ако си подложен на изпитание?
Какво искаш да кажеш?
Ако някой държи пистолет до главата ти,
пак ли ще кажеш, че си открил Бог?
Минал си през ада.
Какво правиш, какво правиш? Чакай, какво правиш?
Не, не, не, не, не, моля те, моля те, недей, не, недей.
Ш-ш-ш, заспивай, Джон.
Заспивай.
Къде са ми нещата? - Сложих нови свещи.
Проверих ремъка.
Като налея ново масло, колата ще е готова за тръгване.
Къде са всичките ми неща?
Значи си намерил пистолета? - Знаеш за какво говоря.
Дай ми ги. - Или какво?
Ще ме убиеш? - Не бих искал.
Взех парите, изумрудите, Библията.
Искаш ги обратно, ще трябва да ми се довериш.
А сега ми го дай.
И ми разкажи какво точно се случи в пустинята.
Или можеш да ме убиеш. Ти избери.
Това наричаме свободна воля.
Ясно, пълнителят е празен. - Сигурен ли си в това?
Ето как изглежда вярата.
Всяка сряда карам до края на старото корито на река и завивам наляво.
И патрулирам чак до пътя.
Преди три дни по някаква причина завих надясно.
Карах докъдето можах, докато не бях заслепен.
От това.
И тъй, това късмет ли беше?
Или беше нещо друго?
Когато те намерих, ти имаше този пистолет
и този кръст. Този кръст те спаси.
Знам, че е имало битка за душата ти
в тази пустиня.
Искам да знам кой е спечелил.
Това нещо с Мартин не ми изглежда правдоподобно.
Да не се занимаваме с това в момента. Как е Лиса?
Спокойно, няма нищо. - Не е нищо.
Не. Не, не е.
Анна, ела, седни, имам новини.
Джон дойде при мен за работа. И ще му дам.
Какво знаеш за смарагдите? Някои мои работници ме информираха
за връзките си в Колумбия.
Необработени, красиви смарагди. - Какво общо има това с мен?
Мислех, че ще работя за теб. - Да, но не в строителството.
Забавлявай се.
Хей, вярвай ми, аз ще се погрижа за всичко.
Нещо не е наред. Тези не са колумбийци.
Нагласен си, приятелю, от някого.
Ще убием Джон Томас.
Съжалявам за детето ти. Сигурен ли си, че искаш да го направиш?
Налага се.
Умирам, татко. Не знам какво да правя.
Ще се върнеш преди вечеря утре и ще си получиш дължимите пари.
Няма да ме разочароваш, нали?
Матео, готов съм.
Анна? Лиса?
Има ли някой вкъщи?
Това са пет по-малко. - Добре, Алфио…
Не, това е люцерна. - Сиера Мадре.
Беше страхотно. - Джон!
Добре ли си? Къде беше? Какво ти се е случило?
Стига, Анна! Къде е Лиса?
Къде е Лиса ли? Добре е, на училище е.
Какъв бе смисълът на всичко това? Какво се случи там?
Джон, чуй… което е сторено, сторено е.
Работата се развали. - Коя, контрабандата или убийството?
Защото скъпоценните ви изумруди са у мен.
А последно видях, че в пясъка остана много кръв.
Проблемът е, че не беше моята, нали?
Скъпи, имаш нужда от помощ, хайде. Нека ти помогнем.
Знаеш ли какво е това? Знаеш ли какво направи?
Ти го уби. Изпрати го да умре и го уби.
Чакай, за кого говорим? - Емилио, истински баща и верен съпруг.
Той умря от твоята ръка.
Не съм му опрял пистолет в главата. - Може би не си.
Но според мен това го прави още по-лошо.
Как така? - Защото беше твърде слаб
да го направиш сам. Накара друг да ти свърши
мръсната работа, но кръвта е по твоите ръце.
По един или друг начин ще ти се върне.
Скъпи, за какво говориш? Какво искаш да кажеш?
Че черквата не свършва като удари камбаната.
Трябва да носиш тази практика със себе си.
Много добре. Сега разбираш. Знаеш ли, направих това за теб.
Изпратих те в пустинята, за да възродиш вярата си,
за да откриеш Бог, също както направих с Мартин.
Какво общо има той с това?
Мартин бе изгубена душа, когато дойде при мен.
Взех го в семейството си.
Също като теб. Единствената разлика е, че той ме излъга,
предаде ме, разочарова ме.
Убил си го, нали?
Да виждаш труп?
Знаеш ли какво? Достатъчно. - Ей, какво правиш?
Кажи ми. - Какво правиш?
Хайде, кажи ми. - Нямам какво да кажа.
Мислиш, че няма да го направя? - Остави пистолета, Джон.
Добре, да го направим така. Кажи ми каквото искам да знам
и ще ти кажа къде да намериш парите си и изумрудите.
Хайде, Алфио, ти вярваш в изповедта, нали?
Кажи ми, къде е Мартин? - Няма значение къде е.
Там, където му е мястото. Той ме излъга, а това е грях.
И за този грях дадох покаяние.
Толкова много животи са погубени от твоята ръка.
Но ще си платиш за всеки един, обещавам ти го.
Сериозно ли? Матео. - Боже!
Обичаш признания, нали?
Ето ти самопризнание преди да умреш.
Татко.
Наистина убих Мартин.
Също както ще убия и теб. - Татко, моля те.
Сбогом.
Аз ще спазя това обещание за теб, хлапе.
ФБР. Алфио Сарда, арестуван си.
Имаш право да мълчиш. Имаш право на адвокат, по време на разпит.
Всичко, което кажеш, ще се използва срещу теб в съда.
Ако не можеш да си позволиш адвокат, съдът ще ти осигури.
Къде отиваш?
Аз съм с него.
Тя е с мен.
Сигурен ли си?
Да.
А какво е станало с Мартин? - Сигурен съм, че имаш много въпроси.
Ние също. Ще вземем пълното ви изявление в участъка,
но в момента искам да говорим за смарагдите, които обсъждахме.
Само тези ли са? - Дадоха ни само образци,
преди да започнат да сеят олово. Кой знае дали има още?
Тая афера бе нагласена от самото начало.
Разбирам. - Аз арестуван ли съм?
Ти насочи пистолет към невъоръжен цивилен
и си участвал в кървавата баня в пустинята.
Но за нас си постъпил правилно. Ще го решим в полицейското.
Да, каквото е нужно.
Как започна всичко това?
Знаехме за това място от известно време. Наблюдавахме клиентите,
за да видим дали някой е пряка връзка с организираната престъпност.
Единственият, до когото можахме да се доближим, беше Сарда.
Всички останали ни блокираха. Но Сарда желаеше внимание, нали?
Щяхме да прекратим това, когато неговият партньор Мартин изчезна.
Привлякъл е Мартин, само за да може да каже, че има корав човек на заплата.
И защото смяташе, че може да го контролира.
Така влязох аз. Мислеше, че може да ме контролира.
Тъкмо щяхме да го прекратим, но той започна да говори за Мексико.
И решихме, може би ще можем да влезем в някой от мексиканските картели.
Но нищо.
Сарда не беше корав, не беше свързан с никого.
Само му се щеше да е.
Съжалявам за случилото се.
Не знаех коя ще е следващата му цел, докато не те оставих онзи ден.
Но, хей, пипнахме Сарда.
Благодарение на това, че ти носеше микрофон.
Ти ли позвъни? - Кой си ти?
Антонио Лотато. Моите съдружници ме наричат дон Нину.
Ти си клиентът? - Така ли ти каза той?
Да, дойдох подготвен, както каза.
Предполагам, това си имал предвид. Това е за теб.
Знаеш ли, аз също не вярвах на този тип.
Не уважаваше никого освен себе си.
Как мога да ти се отплатя за услугата? - Искам да се погрижиш за едни хора.
Какво ще кажеш да започнем с това?
Вземи това и аз ще се погрижа за всички.
Знаеш, че това правя. - Не, не, искам да им дадем дял.
А, браво, семеен човек.
Семейството е всичко. - Да, Джон. Семейството е всичко.
Добре, че работя с теб, дон Нину. - И аз така, приятелю.
Чао. - Чао.
Тези са за вас.
Емилио?
Уно моменто.
Сеньора.
Понякога се губим в преследването.
За нас самите сме убедени, че сме нещо, което не сме.
И се замесваме с неподходящи хора.
За семействата си бихме направили всичко.
Кривваме от пътя, за да оправим нещата като извършваме сума грешки.
А накрая компенсираме решенията си осъзнавайки кое е важно.
А най-важното - завръщането у дома от изумрудената контрабанда.
Какво ще правим сега?
Ще се изцелим, като семейство.
ИЗУМРУДЕНА КОНТРАБАНДА
Превод и субтитри ВЕСЕЛИН КАМЕНОВ 1963
® UNACS TEAM 2021 http://subsunacs.net/
Редакция на пунктуация Nikred