Досега...
Нека да се концентрираме над семейството ни.
Трябва да спрем Кал-Ел, преди да унищожи и този свят.
Не се казва Лутър. Това е Джон Хенри Айрънс.
Той е непознатият.
Аз ще говоря първи с него.
Лоис, каква приятна изненада. Благодаря, че изчака.
Благодаря, че ме прие толкова бързо. Знам, че измина доста време.
Когато бяха кадети, баща ти е успял
да спаси съпруга ми да не го изгонят два пъти от академията.
Винаги съм насреща за теб.
Какво те води тук?
Претърпяхме някои промени в живота ни.
Огромни промени.
Не ме разбирай погрешно, животът винаги е бил сложен.
Умея да се справям със сложното, но сега бях заслепена
и сякаш всичко се изплъзваше от пръстите ми.
Избухнах.
Притеснявам се, че ако не се взема в ръце,
рискувам да нараня любим човек, и то много повече от сега.
СУПЕРМЕН И ЛОИС Да държиш гаечния ключ
Знам, че последните няколко седмици бяха тежки за всички.
Случва се много - Морган Едж, хора, които получават сили,
мистериозен човек, който се опитва да убие баща ви.
Искахме да проверим как се справяте с това.
Треньор Гейнс не е доволен, но знае, че ще си вземем почивка.
Само иска да върнете екипите. - Аз ще го върна днес.
Може би за последен път ще използвам училищно шкафче.
Тате. - Не, благодаря. Задръж тук.
Добре.
Може ли да тръгвам? - Не сме приключили разговора.
Това, с което си имаме работа, ще е тежко за всички.
Ако сте напрегнати или притеснени, ни кажете.
Баща ти иска да се явя в министерството на отбраната.
Ще разпитаме Джон Айрънс.
Ще ти кажа какво сме открили в кемпера. Успех.
Момчета.
Ще съм в плевнята. Не се забърквайте в проблеми.
Мамо?
Може ли да дойда с теб?
Не помогнах с оправянето на колата, но мога да помогна на теб.
Да, разбира се. - Добре.
Какво може да има вътре? - Не знам.
Но баща ти каза, че е подплатено с олово. Значи крие нещо.
Класически автомобил на маниак. - Именно, затова внимавай.
Изисква се идентификация. Идентифицирайте се.
Лоис Лейн. - Гласовото разпознаване потвърдено.
Добро утро, Лоис. - Откъде знаеш името ми?
Вие сте една от потребителите с достъп. Как да ви помогна?
Какво може да ми кажеш за Джон Хенри Айрънс?
Внимавай. - Какво е това?
Беше лесно.
Над какво работиш?
Над списък с бизнеси, които имат нужда от помощ.
Едж има нова програма, с която ще помогне на много хора.
Нали търсеше хора с лидерски качества?
Да, но след като г-н Едж разполага с пълен списък с хора,
ми даде този проект.
Опитва се да помогне на възможно най-много хора.
Ако разшири програмата си, аз съм насреща.
Знам. Съжалявам, скъпи.
Програмата е пълна. Иска ми се да помогна.
Мамо, помогна ли на г-н Къркър?
Джес иска да се явя на музикално прослушване,
а не сме си говорили от трети клас.
Преди обичаше да пееш. - Пробвай се. Ще се справиш.
И ще имаш занимание. - Ще е довечера.
Нямам време да подготвя нещо. - Имам почивен ден.
Както и китара. Може да репетираме заедно.
Не. - В края на деня, ако не искаш,
няма да те притискаме... Само малко, защото ще е забавно.
Обичаш театъра, а? - Не.
Мислех си да се пробвам, но... - Пробвай се. Защо не?!
Имам ужасна сценична треска. Ако се изсмееш, ще те убия.
Не.
Преди свирих на пиано. Като дете правих целия рецитал.
Но когато пораснах и пристъпите ми зачестиха...
Стана прекалено сложно. - Не знаех, че свириш на пиано.
Ако искаш да ти го докажа, ще се притесня.
Ако отидеш на прослушването, ми кажи, за да дойда да те подкрепя.
Знам. Трябва да ги върна.
До скоро. - Чао.
Веднага се връщам.
Седни, Джон.
Това е истинското ти име, нали?
Джон Хенри Айрънс.
Войник. Бил си на две мисии в Афганистан.
Влязъл си в частния сектор и си станал добър инженер.
Проблемът е, че Джон Айрънс е умрял преди шест години
при много неясни обстоятелства.
Поне това се е случило с Джон Айрънс на тази Земя.
Как се озова тук?
Балистичният щит отказва.
Дръж се!
Почти стигнах!
Дръж се!
Трябва само да знаеш, че аз ще те убия!
Защото смяташ, че ще стана лош? - Защото си предател, Кал-Ел.
Бездушно чудовище, без чувства към хората, които вярват в теб.
Не знаеш колко ме е грижа за тях. - Напротив, знам.
Станалото на моята Земя се случва и тук.
Криптонците са тук. Когато се съюзиш с тях, ще настане адът на Земята.
Няма да кажа нищо повече, докато не доведете Лоис Лейн.
Значи Джон Хенри е от друга Земя? - Да, объркващо е.
Мултивселена и паралелни вселени, които имат свои Земи.
Значи на неговата Земя има други версии на хората тук?
Да, понякога.
Като теб?
Защо искаш да се видиш с Лоис Лейн?
Отговори! - Първо ще говоря с нея.
Не иска да говори с теб. - Нека тя да ми го каже.
Излъга я. - Беше за нейно добро.
Няма ти доверие. - Не трябва да се доверява на теб.
Ти я уби. - За какво говориш?
Тя беше всичко за мен.
Беше любовта на живота ми.
Моя съпруга и майка на дъщеря ми.
Докато ти не я уби.
Няма да ти позволя да го направиш отново.
Не поглеждам към миналото със съжаление.
Да, мисля си за миналото.
Но не съжалявам за него. Но това...
Възможно ли е прекалено много да се терзаеш?
Не. Бях изпълнена с гняв.
Не знаеш какви неща казах.
Прочетох статиите ти.
Знам на какво са способни думите ти.
Мога да опустоша всичко. Ако това е целта ми, си го заслужаваш.
Но този човек не го заслужаваше.
Мисля, че понякога думите така нараняват,
че завинаги променят мирогледа ти към този човек.
И не знам как да го поправя.
Ще го измислим. Били сме в подобно положение.
Това е съпругът ти от друга Земя, който се опита да убие съпруга ти.
Според мен е нещо ново. - Говорих за това, че си се справял
с твоя зла версия. - Лоис, погледни статиите.
Изглежда точно като мен, като изключим костюма,
преди да започне да убива хора. - Няма значение. Това не си ти.
Ако Джон Хенри иска да спаси хората тук, трябва да го приеме.
Смяташ ли, че е възможно, след като знаеш какво е изгубил?
Съпруга, дъщеря...
Натали.
Лоис, мога да се прибера и да го обсъдим.
Кларк, съжалявам го, но това е бил животът му на неговата Земя.
Сега е тук и ние се нуждаем от отговори.
Нека да поговоря с него. - Все още не.
Разбирам го. Може да успея да го пречупя.
Надявам се.
Трябва да ни каже как да спасим нашия свят.
Обичам те, Лоис. - И аз теб.
Здравей, мамо. - Здравей.
Добре ли си? - Да.
Нека да си починем от кемпера. Ще ти кажа кога ще се върнем.
Държиш се нелепо. - Развълнуван съм.
Давай. Кутията няма да се отвори сама.
Нотна музика? - Съдържа всички мюзикъли.
Избери един, за да загреем.
Тате...
Не мога. - Сара, страхотна певица си.
Години наред пееше в хор. - Именно.
По-лесно е да се пее с хора. По-безопасно е.
В пети клас имаше голямо соло изпълнение на коледния конкурс.
Щеше да ги разбиеш, ако нямаше хранително натравяне.
Нямах хранително натравяне.
Сара. - Тате, добре ми е с хора,
но когато съм сама, усещам тежест на гърдите.
Ако чувството да искаш да пееш
е по-голямо от страха да отидеш там, трябва да се опиташ.
Страхът е кратка болка. Но разкаянието...
То трае по-дълго.
Искам да го направя.
Добре.
Готова ли си? - Да.
Време е за промяна в плана. Траск ще изтръгне нужното.
Не. Не и по този начин. Не измъчваме хората.
Решението как ще действаме не е твое.
Лейтенант Траск ще се намеси, ако не го убедя да говори.
Ти ли ще влезеш? - На неговата Земя сме съюзници.
Може да го използваме. - Вярвам ви, генерале,
но ще си взема нещата.
Съжалявам, че не сме се запознали, сестричке.
Много си готина.
Трябва да ги надвием, за да спасим човечността.
Защото това ни разграничава от тях.
Обичам ви.
Изисква се разпознаване. - Добре. Джонатан Кент.
Внимание! Нямате право на достъп!
След 20 секунди ще бъдете елиминирани.
20, 19... - Мамо!
Джон! - Мамо, моля те!
Не ме разпознава! Ще ме убие!
Аз съм Лоис Лейн! Той ми е син! Спри отброяването!
Кларк!
Кларк, ИИ ще убие Джон! - Две, едно...
Добре ли си?
Да не полудя?
Не бива да душиш около кемпера на човек от друг свят!
По-рано сметнах, че е безопасно.
При тези неща никога не е това, което изглежда.
Казах, че ще се върна с теб. Какво си мислеше?
Реших да разгледам. - Без мен?!
Какво правеше там, Джонатан?
Дори аз знаех колко се разстрои по-рано
заради онова, което видяхме там. А чукът, който той е направил...
Реших да отида там и да потърся...
Оръжия ли търсеше? - Тате.
С Джордан сте оръжия.
Само аз съм напълно невъоръжен в това семейство.
С майка ти ще те защитим. - Наистина ли?
Да. - Бях на секунда да умра.
Мама не можеше да помогне, а ти беше на косъм да закъснееш.
Джонатан, погледни ме!
Позволих ти да дойдеш с мен, защото ти имах доверие.
Вярвах, че си достатъчно отговорен да знаеш колко е опасно.
Сега не ми вярваш ли? - Успокойте се.
Знаел си, че има риск, но пак си го направил.
Сам и зад гърба ми.
За да търсиш оръжия?! Замалко не умря!
Не защото си невъоръжен, а защото си безразсъден и глупав!
Ако беше умрял, щеше да си виновен само ти!
Махни се от погледа ми!
Добре.
Добре ли си? - Да, Кларк.
Добре. Явно не си добре.
Можеше да бъде убит. - Знам. Беше страшно.
Не прекали ли малко?
Искаш ли да поговорим за видяното в кемпера?
Казах, че съм добре, Кларк.
Знам, че би понесла всичко.
Но може да поискаш помощ. Искам винаги да я търсиш от мен,
но разбирам, че сега не съм човекът, който ти трябва.
Какво ще кажеш за приятелката на баща ти?
Д-р Уайлс. - Все още работи в МО.
Помисли си. Ще проверя как е Джонатан.
Г-н Кушинг? - Г-це Лар.
При Лана ли идвате? - Да.
Дъщеря ни ще се явява на прослушване в училище.
Нося запис на двама ни как репетираме.
Тя пее, а аз свиря на китара. На Лана много ще й хареса.
Имаш много таланти.
Затова сме разочаровани, че отказа предложението ни.
Моля? - Г-н Едж е заинтригуван от теб.
Той се надява, че ще размислиш.
Оценявам го.
Не знам. 150 хиляди долара са много пари.
Това не е заем, а безвъзмездна помощ.
Г-н Едж вярва в твоя бизнес. Сега може да преустроиш магазина.
Лана, трябва да поговорим. Много е важно.
Извини ме.
Какво има? Разстроен си.
Излъга ли ме? - Моля?
Лесли Лар каза, че Едж ме искал на тази позиция.
Ако Морган Едж ме иска, а аз желая работата, какъв е проблемът?
Няма позиция за теб, Кайл. - Лар твърди друго.
Тя не знае всичко. - Тя е дясната му ръка.
Едж не смята, че ставаш за лидер.
Уважава те заради всичко, което направи за него,
затова не й е казал нищо.
По-добре се връщай на работа.
Забавно ли ти е да стоим тук и да ми губиш времето?
Не съм казал нищо забавно.
От другата страна на стъклото има човек, който е готов да влезе
с натриев пентотал, бензилат
и още няколко експериментални медикаменти с непроизносими имена.
Но с тях ще ми кажеш това, което искам да знам.
Ето това е забавно.
Оттам, откъдето идвам, заплашваш, но не измъчваш затворниците си.
Стоиш тук и ми разказваш за мен, защото съм ти свекър в друг свят.
Ако знача нещо за теб, ми кажи нещо, което искам да знам.
Искаш ли да знаеш как умря?
Като герой - опитваше се да спасиш света.
Докато той не те уби. Не му вярвай, Сам.
Грешиш. - Ами ако има още десетки криптонци
и той реши да е верен на тях?
Няма да ни предаде. - Те са неговият народ.
Ще избере неговия народ вместо нашия.
И тогава какъв шанс ще имаме?
Нека да остане тук, а след това го върнете в килията.
С теб трябва да поговорим.
Има ли причина да не си ми казала всичко?
За какво говориш? - На кого си се разярила?
За кого се притесняваш, че няма да те погледне по същия начин.
За сина ми Джонатан. Вземи си по-хубав стол.
Лоис, какво се случи днес?
Джон направи нещо глупаво и аз се ядосах.
Разкажи ми какво е направил. - Забърка се в проблеми.
Цяло чудо е, че оцеля.
Изглежда, че станалото те е изплашило.
Нямаш никаква представа.
Достатъчно трудно е да си родител.
Отглеждаш ги и се грижиш за тях, но когато пораснат достатъчно,
част от теб живее на този свят,
сякаш сърцето ти е някъде там и всичко може да се случи.
А ти не можеш да направиш нищо. - Била си безпомощна и безсилна.
Отдавна не съм се чувствала така. - Сигурна съм.
От спонтанния аборт.
Тогава ми помогна много. - Дойде при мен само веднъж.
Имам работа, заради която не ми остава време за семейството.
Помятанията са често срещани. - Така е, но оказват травми.
Доколкото си спомням, беше решила как да го кръстиш.
Щяхме да я кръстим на баба ми.
Натали.
Лейтенант Траск. - Ето една идея.
Почини си и ме остави с приятеля ми за десетина минути.
Не. Ще бъде върнат в килията си по заповед на генерал Лейн.
Проблемът ти е, че се придържаш към правилата.
А твоят проблем е, че нямаш такъв. Проблемите ти приключиха.
А твоите проблеми тепърва започват.
Разбирам колко важно е да скърбиш за загубата. Изчела съм всичко.
Но се справям по-добре, когато съм заета с повече неща.
Помага ми да се концентрирам.
Чудно ми е, предвид емоциите, които описа,
и реакцията ти към Джонатан, дали се нуждаеш от още време да скърбиш.
Използвах почивните си дни. Посветих време за това.
Лоис, защо си крещяла на Джонатан? - Застраши живота си.
Заради това ли изгуби контрол? - Казах ти, той ме изплаши.
Само това ли е? - Какво още искаш да кажа?
Че е бил там само заради мен ли?
И че ако беше ранен или по-лошо, щеше да е заради мен?
Не мога да изгубя още едно дете заради мен.
Лоис, скърбим по различен начин, но трябва да осъзнаеш, че...
Сега ли ще ми кажеш, че загубих бебето не по своя вина?
Защото чувствам вина за това. Не спрях да работя.
Работа, упражнения, секс, тренировки.
Не ти са го придизвикали. - Няма как да си сигурна.
Повечето помятания стават заради генетичен проблем.
Знам, но... - Контролираш живота си.
Повечето не го умеят. Но нещата, които не можеш да контролираш,
трябва да ги приемеш и да продължиш напред.
Причината за помятането не е заради твое действие или бездействие.
А заради нещо, което се е случило на теб.
Много се вълнувах да се запознаем.
Иска ми се да имаше пряк път.
Но си позволи да преминеш през процеса на скръбта.
Независимо колко време ще отнеме.
Ако не го направиш... - Да, знам.
Видях какво става, когато не го направиш.
Защо не отговаряш на съобщенията ми? - Казах ти, че ще съм тук.
Трябва да поговоря с теб.
Знаеш, че си имам само теб.
Джон, какво стана?
Не знам откъде да започна.
Каквото и да е станало, двамата сме заедно.
Добре.
За кого са тези цветя?
Подкрепям я. - Истината е една -
и двамата знаем, че си в "приятелската зона".
Момчета!
Виждали ли сте татко? - Не.
Не мога да се явя без него. - Сара Кушинг, твой ред е.
Няма да дойде.
Не мога да пея сама.
Аз ще ти помогна.
Какво? Дори не знаеш музиката.
Мога да погледна. Ще се справя.
Хайде. Имаме график.
Добре.
Идвам.
Не съм подготвила музикален номер.
Започваме.
Понякога не мога да разчупя себе си.
Понякога не мога да открия изход.
Понякога се чувствам прецъфтяла.
Но след това те поглеждам и вече не се чувствам самотна.
Затова нека светлинката ти заблещука.
Нека светлинката ти заблещука, за да я види светът.
Нека светлинката ти заблещука.
Нека светлинката ти заблещука, за да я види светът.
Още ли искаш Траск да действа?
Нужна ни е Лоис. - Стига, Сам!
Тя може да се справи. - Знам. Бих се съгласил,
но той е бил женен за друга нейна версия.
Имали са семейство и дъщеря - Натали.
Кръстена е на майка ми. Детето, което изгубихте...
Странно е, но няма време за това. Опитвам се да спася света.
Най-добрият ни шанс да разберем какво иска да направи
е да оставим дъщеря ми да прави това, в което е най-добра.
Познавам това съоръжение. Най-бързият изход е наляво.
Ще се отбием някъде. - В изследователската лаборатория.
Разбирам. Уплашен си.
Супермен може да те проследи, където и да ме отведеш.
Или се боиш, че си по-слаб от него? - Мога да го надвия.
Имам същите силите като него. Предимството ми е ето тук.
Ще гледам как се избивате.
Какво става? - Аларма в Сектор 5.
Къде е Айрънс? - Не се знае.
Камерите не работят и има труп в ареста.
Сър, Траск е мъртъв.
Открийте Розети. - Ще го открия.
Чакай. Не може да отидеш в Сектор 5.
Там ли държиш целия криптонит? - Там е изследователска лаборатория.
Има десетина прототипа на криптонитни оръжия.
Гранати, хладни оръжия,
аерозолни спрейове, биохимичен газ. Ако отидеш там,
може и да не се върнеш жив.
Насочи ме, генерале. Тук не виждам нищо.
Все още камерите не работят, но не може да го пропуснеш.
Номер 7734.
Къде е Айрънс? Каквото и да е намислил, мога да ти помогна.
Нещо не си разбрал. Само ти се нуждаеш от помощ.
Цялото съоръжение е затворено ли?
Свържете ме с генерал Лейн.
Тръгвай!
Ако не е с червено наметало, е въоръжен и много опасен.
Тате, какво става?
Виждаш ли? На грешната страна си.
Имаш късмет, че трябва да завърша мисията си.
На моя свят имахме своя 7734.
От всички оръжия, с които убивах криптонци,
това беше любимото ми. - Не съм твой враг.
По-добре да не рискувам. - Хвърли оръжието!
Спри! - Не стреляйте!
Искаше да ме видиш. Ето ме.
Махни се, Лоис. - Никъде няма да ходя.
Както искаш. - Джон, знам за Натали.
Знам какво е станало на твоя свят с теб и семейството ти.
Знаеш защо трябва да го направя. - Моля те!
Виждам гнева в очите ти. Прикрива нещо, което знам какво е.
Мъката, която идва, ако се провалиш,
ако си могъл да ги спасиш.
Но е нямало как, иначе щеше да откриеш как.
Вече ги няма и вината не е твоя.
Но вината не е и негова. - Не знаеш какво ще се случи.
Джон, световете ни са различни. Нашият Супермен е добър.
Никога не би се обърнал срещу нас.
Откъде знаеш? - Знам.
Ако убиеш този невинен човек и герой,
ти какъв ще си?
Изглежда, че се оправяш. - Дишането се оправя.
Това беше ужасно. - Газът е
експериментален синтетичен криптонит.
Проектиран е да проникне в респираторната ти система,
да те отслаби отвътре и да си по-уязвим.
Искреното ми намерение беше нищо от това да не бъде пуснато.
Сам, ще ти спестя проблемите да ме лъжеш в лицето.
Надявам се на най-доброто,
но работата ми е да се готвя за най-лошото.
Дори когато става дума за теб.
Съжалявам, че го разбра по този начин.
Трябва да си имаме доверие. - Знам.
Знам, че ще трябва да се постарая да си върна доверието ти.
А Розети? - Беше трето поколение военен.
Обичаше работата и страната си. Не е показвал, че има суперсили.
А ако не е бил той?
Когато Дерек Пауъл се самоуби, той намекна, че е бил друг човек.
Каза, че вече не съм сам. - Какво значи това?
Не знам. Лоис има теория.
Смята, че Морган Едж е открил начин
да прехвърля извънземно съзнание в човешко тяло.
Криптонци?!
Да не ми казваш, че Джон Айрънс може да е прав?
Възможно е Морган Едж да изгражда армия.
Честито. Г-н Едж избра всеки един от вас
заради неустрашимата ви отдаденост към екипа ни.
Щом се върне в града, той ще говори с всеки от вас.
Уверявам ви, че верността ви ще бъде възнаградена.
Ще постигнете най-доброто от себе си.
Сара.
Съжалявам. Виж сега...
Получих лоши новини за възможност за работа.
Трябваше да се успокоя.
Докато се усетя, пропуснах прослушването ти.
Тогава бях толкова...
Знам, че обърках всичко. Обещавам...
Недей!
Повече не ми обещавай нищо.
Ако ще правиш нещо, няма проблем.
Но вече не мога да се надявам, а след това да бъда разочарована.
Отново и отново.
Сара...
Опита се да убие татко, а сега е гост в дома ни?!
Мама не би го оставила тук, ако е опасен.
Вярваш ли на преценката й след всичко, което тя видя в кемпера?
Заслужавам го.
Остави ме замалко с брат ти. - Добре.
Когато с брат ти бяхте на 18 месеца, забременях.
Изгубих бебето, затова не говоря много за него.
Щяхме да я кръстим Натали.
Да, именно.
През цялото време си мислих, че няма проблем.
Но след като ми напомниха за него и как замалко не изгубих и теб...
Изгубих разсъдък. Казах неща, които не биваше да казвам.
Това не е извинение. Не биваше да ти крещя така.
Съжалявам. Много те обичам. Дано ми простиш.
Няма проблем. Разбирам те.
Обещай ми, че повече няма да правиш така.
Исках да помогна. - Джон, само аз знам
какво преживяваш. Знам какво е да си
около човек, който може да размята товарни камиони.
Искаш да помогнеш на света, но можеш само да стоиш настрана
и да държиш гаечния ключ.
Познавам чувството да си уязвим.
Ще те науча как да се справиш с това.
Но сега искам да знаеш, че сме от един екип.
Ние сме невероятни хора
в семейство със свръххора. И трябва да се подкрепяме.
Значи си се възстановил, а?
Горе-долу. - И мога да си тръгна оттук?
Просто е - ако предстои война, ще ни е нужна всяка помощ.
Доверявам ти се. - Оставих те жив.
Но няма да се борим рамо до рамо. - Разбирам.
Ако размислиш, знаеш как да ме откриеш.
Г-це Лейн.
Дано намериш утеха.
Има много неща, които искам да кажа.
Но не си жената, на която искам да ги кажа.
Само приличаш на нея.
Затова ти пожелавам всичко най-хубаво.
Добре дошли отново, капитан Лутър.
Изтрий профила "капитан Лутър".
Започни нов - "Джон Хенри Айрънс".
Разбира се.
Да вкарам ли курс към нова дестинация?
Изключи се.
Сам ще покарам малко. - Както желаете, Джон.
Превод КАЛИН СТОЯНОВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО