Превод от Snow Queen Yavka.net
Между нас има хора, с уникалната дарба да помнят всичките си отминали животи.
Наричат себе си Безкрайни.
Сред тях две групи се борят за власт. От едната страна са Вярващите,
посветили се да ползват знанията си за защита и растеж на цялото човечество.
Срещу тях са Нихилистите, които виждат тази сила като проклятие.
Новите технологии са дали на Нихилистите
възможност да сложат край на целия живот на земята.
Състезанието е за контрол.
Тредуей, кажи ми, че го имаш. - Да. Да, имам го. У мен е.
Може да се забавя малко. На път съм за срещата ни.
Разбрано.
Тредуей, добре ли си?
Не можем да им позволим да си върнат Яйцето.
Не мога да повярвам, че Батърст ще стигне толкова далеч.
Той не е човекът, когото помним.
Мамка му.
Ейбел. Ще мина напряко. Ще се срещнем на магистралата.
Блокирали са го.
Отивам до основата на крана. - Тредуей, слушай.
Не се качвай на този мост.
Тредуей? Тредуей?
Ейбел, слушай ме. Ако не успея, погледни вътре.
Не знам какво чудо мислиш, да извършиш,
но пред теб има 46 метра празно пространство.
Какъв е планът му?
Леона. Моля те.
Леона, събуди се. Събуди се.
Ще те намеря. В Началото.
Обичам те.
Имали ли сте някога толкова истинска мечта, че да се чувствате като спомен?
Хващате ли се понякога, че поглеждайки се в огледалото
сте изненадани от очакването да видите лицето на някой друг, вторачено в теб?
Всички тези хора, които отиват някъде, които правят нещо...
Какво отношение има всичко това?
Ако знаех отговора, всички малки неща ще застанат по местата си, и цялото
щеше да придобие смисъл.
Здравей, Евън. Точно на време. - Приятно ми е да те видя. Как си?
Имаше ли проблем да стигнеш тук? - Не, изобщо не.
Добре.
Трето интервю за тази седмица.
Ето го и него. - Здравейте, господа.
Здравейте. Как сте?
Радвам се да се срещнем и запознаем, Евън.
Благодаря за отделеното време. Наистина го оценявам.
Хубаво местенце имате тук. - Благодаря.
Абсолютно разкош. Имам няколко въпроса, ако не възразявате.
Да, разбира се.
Има няколко неясноти в миналото ви. - Признавам.
Вие сте първото лице, което хората ще видят, когато влязат в ресторанта ми.
Ще бъдат посрещнати с усмивка.
В миналото имах някои проблеми.
Направих пълна справка за вас, господин МакКоли.
Говорих с някои от предишните ви работодатели.
И знаете ли какво? Всички казаха едно и също.
Ще ми интересно да чуя какво са казали. Казаха, че сте страхотен!
Казаха, че сте умен. "Той е умен човек".
Умен човек тук, а?
Това е добре. Предполагам, че работата е моя. Кога започвам?
Разкажете ми за клиента, когото нападнахте.
Той нападна сервитьорка. - И затова му счупихте ръката?
Направих го. Беше неволно. Извинете, но той я хвана за задника.
Помолих го да си тръгне учтиво.
Той ми посегна. Не бях обвинен. Всичко беше отхвърлено.
Значи просто напуснахте "Локанда" и... Повече не се върнахте?
Имах личен проблем. Беше преди 6 години.
Мениджърът ви ми каза, че сте били в Психиатрия.
За две седмици.
Две седмици. Мелани, това са само 2 седмици.
Борбата ми с психичните заболявания, е част от миналото ми.
Оттогава нямам повече от малко тремор на окото.
Мисля, че това, което преживях ме направи по-силен.
И съм 100% уверен в способността си да се справя тук.
Благодаря, че дойдохте днес, Евън. - Моля ви. Знам как изглежда.
Болестта ми не е проблем, за който да се притеснявате.
Обещавам ви... Ще поддържаме връзка, нали?
Не, няма.
Извинете? - Разпознавам отхвърлянето, щом го чуя.
Господин МакКоли, очевидно сте страхотен в справянето с конфликти.
Нямате представа.
Благодаря, че дойдохте, но сте прав. Не мисля, че ще ви се обадя.
Мислите, че знаете историята ми от моето досие и 2 телефонни разговори?
Аз научих вашата, когато стиснах доста потната ви ръка.
Благодаря ви за отделеното време.
Разбрах. Правя го.
Кой наема човек с шизофрения и случаи на насилие,
когато има дузина кандидати с искрящо чисти досиета?
Мисля единствено, че ако не намеря работа, няма да мога да си платя наема.
Химическото чистене на костюма не беше безплатно.
Освен това, трябва да намеря нещо много бързо,
защото и лекарствата са на привършване.
Без тях, наистина ще станат неприятни неща.
Има ли неща, които знаете как се правят.
Въпреки, че никой не ви го е показвал?
Някакси знаете, че във всеки етап от процеса има смисъл.
Сякаш го помните, без да сте го учили.
Наистина ли си направил това нещо сам, човече?
Да. - По дяволите.
Рони. Рони!
Евън, човече. - Здравей
Както беше поискано.
Меч в стил Кимоцуки. Ръчна изработка.
Единствен по рода си.
По дяволите, да.
Хатори Ханзо!
По дяволите. Прекрасно е. - Не вярвам на очите си.
Нека платим на този човек.
Какво ти трябва, за да си добре? - Клозапин. Това е антипсихотик.
Възнаграждение в хапчета?
Евън е тук за "Рони - медицински грижи".
Да Доктор Рони.
Защо не ги вземе в Дуейн Рийд?
Евън не иска да е при психиатър 2 пъти месечно. Нали?
Да, Евън няма 400 долара на месец за това.
Уикипедия,
коя е столицата на "Бракина Фацо"? Да те видя сега!
Казва се „Буркина Фасо“. Уагадугу. Мога ли да си взема хапчетата?
Мамка му. Забравих им броя, човече.
Ти си въобразяваш нещо.
По дяволите, човече!
Не.
Землякът знае всичко. Той е изрод.
Откъде знаеш толкова много?
Честно казано, бих искал да знам. Това ме влудява.
Мога ли да си взема хапчетата, моля.
Данг, момиче. Оглеждаш момчето, като че пържола за вечеря.
От какво е направен барутът? -74% калиев нитрат, 13% въглен.
Добре. По дяволите. Впечатляващо е, човече.
Казах, да гледаш мен.
Хайде, Рони.
Ето, човече. Шейсет пакета. - Само 55 са.
Наистина ли?
Почти толкова са. - Живея на това, по дяволите.
Шейсет.
Искаше истинското нещо, нали? Такова е.
Това е сгънато над 70 пъти. Закалена стомана.
Махни проклетите си ръце от мен.
По-добре кажи на момчето си да се научи да брои.
Сделката беше за 60. - Да, но това е всичко, което имаме.
Ако не ти харесва, можеш да се върнеш в "Белвю".
Прицелете се в земляка.
Искам да тествам това нещо.
От какво е направен барутът? - Протегни ръката си. Време за шоу.
Протегни ръката си.
Ставай.
Постави ръката си там, а? Или вратът, или ръката, скъпа. Ти избираш.
Рони, това не е играчка, брато. - Гледай си работата, Евън.
Хайде, Рони. Това не е смешно.
О, Боже! Пръстите ми!
Мисля, че работи, а, Рони? - Отряза ми проклетите пръсти, човече!
Ще се оправиш. Скъпа, защо веднага не се запътиш към дома си?
Ти си друсан, брато.
Свършен си, земляк. Ти си мъртъв, глупако.
Не знам, Рони. Говориш с човек, който купува антипсихотични лекарства от теб.
В момента се чувствам малко неуравновесен.
Може би най-добрият начин да накарам гласовете в главата ми да млъкнат,
е да отрежа твоята. Мислиш ли, че би помогнало?
Не се бийте. Не стреляйте. Спокойно. - Спокойни сме, човече. Нали?
Тъпако, дай ми хапчетата. Веднага! - Ето.
Ти си луд, човече.
Ако бях луд, отдавна да си накълцан на малки парченца.
Дай ми хапчетата.
Слушай ме, Рони. Не съм луд, нали?
Просто съм недоразбран, нали?
Помощ! - Леона!
Полицията в Ню Йорк хвана Евън МакКоли. Сделката с наркотика е станала на юг.
Ченгетата намериха у него меч.
Острието е закалено.
Не се използват от... Времето на Едо в Япония.
Е и?
Той твърди, че сам го е фалшифицирал.
Друг брокер, правещ се на ковач.
Вие с малкото вяра. Виждаш ли това, Нора?
Тредуей? - Точно така.
Ако ние знаем, Батърст също знае.
Бъди внимателна. - Благодаря, мамо.
Кажете ни, когато приключите, сър. - Мога ли да се обадя по телефона?
Предполагаше се да имам право на това.
Облечени сте твърде хубаво за детектив, така че... Трябва да сте лекар.
Още нищо?
Изобщо няма пробуждане? Никакво.
Мисля, че трябва да се чувствам наранен.
Помниш ли... Сиракуза? - Сиракуза.
Обсадата?
Втората пуническа война,
където се срещнахме за първи път? - Е, не съвсем всичко от нея,
но, продълженията са трудни, а?
Разочароваш ме. - Е, присъедини се към клуба.
Забелязвам... че не си го подписал.
Тогава отново...
За майсторство като това...
Не беше нужно, нали?
Направих меч. Това престъпление ли е?
Евън МакКоли.
Диагноза шизофрения. На 14 години.
Издълбава на гърдите си с отварачка за консерви "Погледни вътре".
Електрошокът се оказа безполезен.
Но тези...
Не са лоши, а?
Докторе, мога ли... - Моля. Не се стеснявай.
На 16, опит за самоубийство, чрез автомобилна катастрофа,
изискваща стоманената плоча в черепа ти.
Прекара остатъка от ранния си живот
прескачащ между психиатрични болници и приемни домове.
Е, отрязах му само няколко пръста.
Не мисля, че трябва да пледирам невменяемост. Нали, докторе?
Любопитен съм.
"Погледни вътре".
Защо тези думи? - Защо не?
Кой от тези... Е твоят?
Можете да пропуснете... Което й да е от тези, по дяволите,
защото нищо от това не е мое.
Не трябва да носите това тук.
Какво ще стане тук? Офицер.
Какво, по дяволите, става тук?
Вдигни го.
Какво?
Вдигни го.
Париж. 1794.
Последното хранене на граф д'Анджу.
Бордо. Не е лош избор за последно хранене.
Твое ли беше?
Иска ми се да знаех за какво говориш, но не знам какво да кажа...
Исусе!
Всеки път, когато кажеш "не знам",
ще натискам спусъка.
Твое ли е? - Не знам...
Луд ли си? В полицията сме! Офицер! - Стаята е звукоизолирана.
Няма да чуят, когато насадя в черепа ти 250 грама олово.
Твое ли е? - Да. Добре, мое е. Щастлив ли си?
Исусе!
Лъжата... Няма да помогне.
Виж. Аз съм просто човек, бил на грешно място, в грешното време. Това е всичко.
Последен шанс, Евън.
Твое... Ли... Е?
Това е Тредуей, който познавам!
Малък трик, който научих от теб.
Здравей, стари приятелю.
Леле!
Качвай се!
Дръж се. - Мамка му!
Карай! Обърни! Обърни!
Мамка му!
Карай! Карай!
Влизаме!
Дръж се здраво. - Мам...
Прикрийте се!
Какво чакаш? Хайде да тръгваме!
Върви по другия път! - Ти карай.
Какво? Разбира се. Прибиращ се волан. Няма проблем. Това е нормално.
Давам заден. Застреляй този кучи син.
Мърдайте! Разчистете улицата!
Застреляй шофьора!
Исус Христе!
Кои са тези?
Спокойно, брониран е.
На 180! Сега!
Не спирай.
Може ли въпрос? - Да, разбира се.
Коя по дяволите си ти? - Аз съм Нора Брайтмън.
Добре. А кой беше онзи пич? - Батърст. Не го ли позна?
Не. Явно, не. - Очевидно си го направил.
Отдавна го познаваш.
Не съм го виждал през живота си. Такъв бих запомнил.
Е, не в този живот, може би.
Може би по време на втората пуническа война?
Или Френската революция. Не мога да помня дати?
Помниш ли това? - Не. Не помня Френската революция.
Разбрах го. Сега виждам. Схванах.
Схвана го? - Нищо от това не е реално.
Това е психотична пауза. Ще се събудя в някоя болница, лигавейки се,
натъпкан с литий. - По-лесно е да повярваш,
че съдбата ти е нещо повече?
Съдбата? Откъдето съм, имаме сметки за плащане, наеми.
Никой няма време за съдбата. - Това е срамота.
Знам, че си търсил отговори, Евън.
Но ти не си луд. Никога не си бил.
Не, не съм луд. Просто съм заблуден.
Привиждат ли ти се места, на които никога не си бил?
Да видиш снимка на някое място и да знаеш, че си бил там?
Знаеш ли неща, които не трябва? Проумяваш ли нещата бързо,
сякаш си спомняш умения, без да си ги учил?
Казах на дузина терапевти това.
Анализиран съм по всякакъв възможен начин, сто пъти. Това не значи нищо.
Сънуваш ли на други езици?
Това е шизофренията. Различни хора, една и съща глава.
Ами ако това е един и същ човек, с различни животи?
Говориш за прераждането. - Да.
Можеш да изковеш меч, защото си бил ковач.
Говориш руски, защото си бил руснак.
Мразя да руша вярванията ти
в утешителната идея, че душата се мести от едно тяло в друго.
Духовен еквивалент на "по-добър късмет следващия път".
Нищо повече и нищо по-малко.
Защита и удобство чрез цинизъм? - Всъщност така правя.
И как ти се получава? - Кое? Голямата схема?
Глупостите за голямата картина? Не е страхотно, но аз съм добре. Оцелявам.
Виденията, които си имал през целия си живот, Евън, не са халюцинации.
Това са спомени. - Казваш, че сто лекари са сгрешили?
50 лекарства не дадоха резултат, защото съм прероден руски ковач?
Това е истинско.
Аз съм истинска.
Да? Не съм чувал за такава версия на прераждане.
Будистки, индуски, сикхи. Вярват, че всеки живот започва с чист лист.
Отговорите, които търсиш цял живот...
Всичко, което ти е нужно, е да се качиш на този самолет.
Знаеш ли какво всъщност се питам в момента?
Ами, ако това е, най-лудото нещо, чуто от мен и това откачено нещо
е всъщност първото нещо, имащо някакъв проклет смисъл?
Нямам котка за хранене, така че... Да тръгваме.
Продължавай.
Тръгнаха от частно летище.
Беше полет, който не е включен в списъка.
Тя дойде там бързо.
Твърде бързо.
Мечът не беше в системата за повече от няколко часа.
Те имат база тук, в Ню Йорк. - Искам да я намеря.
Това ще ни отведе до Евън МакКоли, а той ще ни отведе до Яйцето.
Отново.
Ние наричаме себе си Безкрайни.
По-малко от 500 души от цял свят,
всички родени със способността да помним всички наши минали животи
и уменията, които сме научили във всеки от тях.
Безкрайните се делят на две групи.
Батърст и Нихилистите, които искат светът да свърши,
и ние... Вярващите.
И в какво вярвате?
Вярваме, че нашият дар е отговорност.
Че от нас зависи да оставим човечеството
в по-добро състояние, отколкото го намерихме.
Мисля, че тези ще ми трябват.
Благодаря.
Това е дълъг път от Артър Авеню.
Винаги ме изумява.
Ние го наричаме Център на колелото.
Това е мястото, където ще си върнеш спомените, Евън.
Скоро ще кацнем.
Разпознаваш ли нещо? - Сигурен съм, че бих запомнил това.
Преди беше посветен на научни изследвания.
Антропология и лингвистика.
Всички ние използваме наученото,
живот след живот за напредъка на човечеството.
Сега какво е?
Щаб на губещата страна във войната.
Батърст е майсторът на битката
през стотиците му животи.
Трябва да сте подготвени за всичко.
Той е най-големият хищник в нашия свят.
Отново.
Защо се кланят?
Те се надяват, че Хайнрих Тредуей се е преродил.
"Хайнрих"?
Това беше популярно име през 50-те. - През 50-те.
Предполагам е страхотно за рокендрол, но гадно за име.
През 1750-та.
Знам нещо, от което отчаяно се нуждаете. Какво е?
Ето защо си тук. За да го намериш.
Това е стаята на Тредуей. - Питаш ли ме или ми казваш?
Май наистина съм прецакал последното си въплъщение.
Защо го казваш?
Виждала ли си къде живея в този живот?
Това е дневникът от Хималаите на Тредуей.
Това бях аз.
Когато бях Леона Уорик.
А това беше Тредуей.
Два дни след заснемането на тази снимка, Тредуей ми спаси живота.
Има причина да избереш тази книга.
Всичко това ми казва, какво е направил, но нищо от това не ми говори кой е бил.
Тук можем да изучаваме всичко и всичко.
Пространство, време, мащабност. Всичко е от значение.
Това не изглежда много.
Добре дошли в моя виртуален пясъчник.
Казвам се Герик. - Здравей.
Герик ръководи научните изследвания и технологии.
Не изглежда толкова много. - Хубаво е да те видя отново.
Радвам се, че се запознахме.
Не се притеснявай. Цялото това нещо става просто по-странно.
Добре. - Сега да започваме.
Последвай ме.
Застани върху това, моля. - Добре.
Това е човекът от полицейското управление.
Батърст. Някога той и Тредуей бяха приятели.
Дузина животи. Войни, мир.
Бяха заедно в някои от най-великите моменти в човешката история.
Тогава Батърст загуби вяра.
През последните 300 години той търси изход.
Нуждае се от начин да спре да се преражда.
Той иска всичко да приключи. Ето защо направи това.
Яйцето е създадено да убие всяко живо същество на земята.
Това изглежда малко драстично.
Ако нищо не е остане живо, няма да има в какво да се превъплъти.
То атакува живота в източника му - ДНК.
Размотава самата тъкан на съществуването.
На всяко растение, всяко животно всеки човек.
Мамо! - Джордан!
Идвам, скъпи!
То е като изключване на компютър, за да се стопира програмата.
Когато дръпне този щепсел, 7 милиарда души ще си отидат с него.
Всичко, което убива, ускорява процеса.
Боже! По дяволите, почувствах го доста реално!
Без теб никой от нас нямаше да е тук сега.
За какво говориш?
Последният път, ти нахлу в лабораторията на Батърст,
открадна Яйцето, уби Айнщайн и всички, помогнали за създаването му.
Няма как да го пресъздадем. Ти отнесе в гроба си тайната за мястото на Яйцето.
Батърст прекара целия си живот, търсейки го.
С всеки изминал ден, той е все по-близо до намирането му.
Затова те проследи в Ню Йорк.
Значи ме качи на самолета, за да получите спомените ми
и аз ще спася света. Така ли е?
Това почти е основното, нали? - Казах ти, че ще стане странно.
И сега какво?
Кажи ми добрите новини, Нора.
Брайън Портър. Тредуей имаше подарък от стомана, нали?
Безупречен. Приятелите ви в полицията, сигурно са били впечатлени от него.
За съжаление уменията им за шифроване не са съвсем безупречни
и ни насочиха право към вас.
Знаеш, че сега имаме по-лесни начини да правим нещата, нали?
По-нови...
Почти никога не означава по-добре.
Ще открием местоположението на Евън МакКоли.
Ще ви принудим да дадете шифъра с груба сила.
Но бих го помислил... за учтиво...
Ако просто...
Ускорите процеса.
Кажете ни къде е той.
Добре.
Знам къде е.
Да, разбира се.
Знам точно къде. Аз просто...
Аз... Понякога изпитвам затруднения...
С паметта си.
Спомените...
Аз помня как някога събирахте мед от поляните на Маратон.
Това е още едно напомняне, че нищо не остава същото.
Би ли се погрижила внимателно?
Знаете ли какво е истинското мъчение? - Да ви слушам?
Истинско мъчение... Не е физическа болка, а човешка глупост.
Да си заобиколен от нея, погълнат от нея, живот след живот.
Хората с техните идиотски усмивки! Вбесяващите им шеги!
Тяхната нужда от одобрение!
Угодливостта им опитвайки се да бъдат обичани и забележими!
Те вървят, говорят за некролозите...
На последната страница на демодирания хартиен вестник,
който постила в птичата клетка, стояща в ъгъла на мръсния хол на
някоя любителка на котки! - Принудени сме... Не бихте го разбрал.
Да живеем сред тях отвъд... Отвъд приятелството и любовта.
И безкрайно дълго.
Това е истината... Все още не разбирате съдбата!
Определението за изтезание.
Вяра! Дрън, дрън!
Вяра!
Вяра.
Уморен съм от вяра.
Бог трябва да ми покаже лицето си.
Но благодаря... Че ме просветлихте.
Запазихте шибаното му тяло? - Не е ли секси кучи син?
Не. Той е мъртвец, плаващ във вода. Това е почти най-лошият ми кошмар.
Това е кротонова киселина. Поддържа клетките живи.
Това звучи по-добре. Благодаря ти.
Опитваме се да разберем науката, отвъд това, което сме.
Тредуей вярваше, че хората могат повече, отколкото сме си представяли.
Казваш, че не отговарям на потенциала си, така ли?
И преди са ми го казвали.
Тредуей премина граници, което може да се нарече паранормално, свръхчовешко.
Той може да манипулира енергията на света около себе си.
Дори не знам какво означава това. - Това означава, че имаш умения,
отвъд всичко, което някога си си представял.
Тези способности са много дълбоки. Те са на подсъзнателното ниво.
Съгласен съм. Как ще ги върнем?
Тук ние ще преобучим паметта ти.
Комбинираме физическото и психическото, за да развием нови нервни пътища.
Във всеки орган се пазят спомени...
Във всяка клетка от тялото ти.
Регресията отнема част от това и щяха да са нужни години, за да се развият.
Това е пряк път.
Подлагаме ума ти на шок, за да се синхронизира със системата.
Работи. Виждам повишена активност във всички центрове на паметта.
Хайде.
Това не е Тредуей. - Нима?
Той просто те победи. - Тредуей щеше да ме убие.
Тя не се шегуваше, че е война, а? - Подобряване на човешкото състояние.
Понякога го правиш, като рисуваш таван на параклис.
А понякога го изпускаш от една миля.
Не пипай това. - Добре. Добре.
Досега не съм виждал такова оръжие.
Разглобяваме Детронатора на Батърст, за да го разучим.
Детронатор? Искам да кажа, кой измисля тези имена, пич?
Виж...
Не можеш да убиеш Безкраен. Убиваш тялото, но...
Те се превъплъщават? - Да.
Този имплант в главата ти,
Изважда съзнанието ти...
Душата ти и ги записва в цифров вид върху чип.
Душата се пренася на диск и цикълът се прекъсва.
Над 200 от нашите братя и сестри са загубени в онова цифрово чистилище.
Ти ще се изправиш лице в лице с това,
Моят съвет е, да намериш как да умреш по старомодния начин.
Влез.
Може ли, да огледам наоколо? - Не се стеснявай.
Това са преражданията ти, нали?
Те са с хората, с които бях някога тук.
Всичките.
Еха.
Това е яко. Изглеждаш щастлива. - Бях.
Кой е този пич? - На тази снимка той беше Ейбел.
Преди това имаше други имена, лица. Но в душата...
В душата ми винаги беше той.
Обичали сте се в множество живота?
Всичко това е едно и също място.
Храмът Ангкор. Това, което наричаме Начало.
Ще те намеря в Началото.
Обичам те.
Когато всеки от нас би се озовал в нов живот, с Ейбел щяхме да отидем там.
Как разбирате къде да отидете, щом се преродите?
Повечето от нас се пробуждат, още от ранна възраст.
Започва с малки неща, спомени, чувства за дадено място, мечти.
До пубертета, повечето Безкрайни напълно си го припомнят.
Точно по времето, когато ми поставиха диагноза шизофрения.
Какво става, ако умреш млад и това още не е станало?
За Безкрайните...
Смъртта не е краят, тя е като...
Обръщане на страницата в книга.
Следващата глава, същата история.
Това е лудост.
Нови животи, нови тела, но винаги среща на едно и също място.
Детрониран ли е?
Хванат някъде в компютър?
В последния ми живот, когато си върнах спомените...
Разбрах, че го няма.
Не моите спомени са важни, Евън.
Твоите са.
Последният ти живот в Мексико...
Къде скри Яйцето?
Къде е яйцето?
Къде е то?
Температурата му е критична. - Изключи го.
Добре ли си?
Ти си наред. Просто дишай.
Трябва да стана. - Дишай.
Кович, жизнените показатели! - Какво стана там, Евън? Какво видя?
Невронната ти мрежа беше като фойверк за 4-ти юли.
Виждам това цял живот. Все още няма никакъв смисъл.
Защо не си спомни нищо?
Катастрофата, електрошока и стоманената пластина в главата са счупили ума му.
Нещо там не оставя спомените да текат.
Не мога да ги измъкна. Уменията на Майстора са последната ни надежда.
Скоро ще се пробуди.
Ако вече не го е направил.
Стотици животи, и всичко се свежда до тези няколко часа.
Ако не го намерим...
Преди да си върне спомените...
Губим яйцето...
Завинаги.
Колелото продължава да се върти... И никога няма...
Да избягаме.
Тръгваме призори.
Мина известно време, Ото.
Никой не ме е наричал с това име през... Толкова много животи.
Здравей, любов моя.
Какво ти се е случило?
Ти беше толкова хубав. - Както и ти.
Не ти ли липсва...
Пъргавината...
Жизнеността...
Ограничени от това нещо?
Ти изглеждаш като счупен, не аз.
Ти си инвалид, Ото.
Осакатен от страхливостта ти. - Страхливост?
Не. Осакатен съм от паметта си.
Ти връщаш спомените си с години, не аз.
Аз се пробуждам още в утробата, докато мозъкът ми се формира.
Безкрайни часове, дни, седмици, месеци. Не мога да мръдна оттам!
Мозъкът ми не може да направи нищо друго, освен да се самоизяжда.
През всички тези животи и значението на този дар,
ти не си научил нищо. - Трябва да се махна.
Трябва да го накарам да спре.
Не го прави. Не му давай нищо.
Къде е Тредуей?
Ще щурмуваме плажа в Нормандия?
Когато сме с Майстора, не се знае какво ще се случи.
Да се приготвим.
Уедрете жетоните, моля.
Значи, Майсторът е комарджия? - Не, той е хедонист.
Безкрайни лъжи, безкрайна възможност за разврат.
Изглежда ми като човек от моя тип.
Алекса, изключи музиката.
Почисти го и го разкарай оттук. - Вече оперираш мъртвите?
Да Винчи режеше човешки трупове, за да разбере по-добре човешката форма.
Що се отнася до мен, това е мозъкът, скъпа.
Но ти го знаеш това твърде добре.
Този път имаш прекрасна черепна извивка.
Бих могъл да я разгледам по-добре, ако откъсна главата ти от врата.
Тредуей го направи с мен, при последната ни среща.
Опитай!
Батърст проникна в Центъра на колелото.
Има ли и Яйцето? - Не.
Мислиш ли, че ще сме тук, ако го е направил?
Където и да е то, все още е в главата му.
Тредуей? - Така казват те.
Чакай. Блокиран ли е?
Добре. Я да видим.
Е, твърдият ти диск е счупен,
което означава, че ще трябва да нулираме паметта.
Хайнрих, трябва да ти кажа, че наистина ще се насладя на това.
Вижте това.
Всички сте запознати с идеята, че когато умирете,
части от живота ви проблясват пред очите ви, нали?
Тази машина подобрява това преживяване. Удължава усещането ви за време,
което ви позволява да възстановите или да пренаредите всичко вътре.
Това... Това тук е най-близкото, до цялостно умствено рестартиране.
Да не би да планираш да ме давиш? Защото имам нещо за удавяне.
Което е? - Не го харесвам!
С какъв процент на успеваемост работи този човек?
Доверието е... Високо. - Очевидно, също и ти.
Добре.
Този път те харесвам. Всъщност си забавен.
Не го приемай като обида, но обикновено си вид идиот.
Вярно е. - Да, тя го разбра.
Значи, трябва да се доверя на този човек?
Аз не бих. - Първо,
негодувам срещу клиширане на пола.
Второ, можеш да повярваш, че споделяме една и съща цел.
Наистина ли? И коя е?
Батърст иска да унищожи всяко живо същество на Земята.
Това ще съсипе страхотното парти, което провеждам тук.
Този човек не е на себе си.
Имало е причина да не ме доведете тук преди.
Можех да умра там. - Да.
Може ли да сработи?
Би могло.
Но ти имаш избор, Евън. - Не, нямам избор.
Не мога да позволя да наранят другите, заради това, което ми е в главата.
Добре. Време е за вяра.
Да го направим сега, преди да съм размислил, нали?
Да започваме. Включете машината.
Готов ли си да плуваш? Ще бъде толкова забавно!
Просто млъкни и я включи.
...Удължава усещането ви за време.
Каквото и да се случи, не ги оставяй да спрат, докато това не стане.
Той ще задържи дъха си, докато може, а след това...
ще го движи инстинктът за самосъхранение.
Двадесет и две.
Двадесет. - Залагам.
Боже мой. Той се дави.
Това ли е цялата идея.
Може би трябва да го извадим. Още не е там. Още две минути.
Ейбел, слушай ме. Ако не успея...
Хайде.
Нора... - Той умира.
Ние сме близо. Близо сме.
Няма пулс!
Изкарайте го!
Хайде! Хайде!
Добре. Добре.
Махни се от пътя ми.
Не!
Отиде си.
Ние го убихме.
Ако не успея, погледнете вътре.
Евън, добре си. Просто дишай.
Аз съм Тредуей. Аз съм Тредуей.
Аз съм Тредуей.
Ако си Тредуей, отговори на това:
Знаеш ли къде е Яйцето?
Да.
- Да.
Погледни вътре. Погледни вътре.
Учиха ни да смятаме телата си, за маловажни, нали?
Просто черупки, които изхвърляме.
Тредуей знаеше, че в едно място никой няма да погледне.
Ейбел? Ейбел, чуй ме. Ако не успея, погледнете вътре.
То е в тялото му.
Обратно в центъра на колелото.
Било е там през цялото време. Хайде.
Шокиран съм, че това сработи.
През цялото време знаех, че си ти. Затова те оставих да спечелиш.
Позволи ми, а?
Леле! Не знам за вас, но бих могъл да си налея питие.
Хайде, нямаме време за...
Обезопасително заключване!
Прострелян съм.
Добре ли си?
Последвайте ме.
Хайде. Трябва да тръгваме.
Отвори аварийния асансьор.
Трябва да тръгваме. - Чакай!
Луд ли си? Те са на подхода!
Няма да бягаме. Писна ми да тичам.
Сега ще се бия с тях. - Дръж се, Трейс.
Тя е мъртва. - Мамка му.
Хора, веднага трябва да тръгваме.
Ще останем. - Какво?
Оставаме тук и ще се бием се с тях.
Протекъл си като Титаник. - Добре съм.
Ако умреш тук, кой ще спре Батърст?
Той е прав.
Довърши това, дете.
Тогава ми осигурете малко време.
Отвори вратата на оръжейната.
Късмет.
Бъдете внимателен, сър.
Ще бъда.
Ще пренесем тялото на Тредуей в Шотландия.
Много добре.
Дръж го жив.
Ще направя всичко възможно, но е загубил много кръв.
Ключовете са в колата.
Хайнрих.
Добре е, че се присъедини към нас.
Иска ми се само да си тук, за да видиш това...
Да разбереш...
Ролята си в това.
Краят на всички наши дебати.
Краят на всички неща.
Почистете го и го тествайте.
Уверете се, че е истинското.
Наистина ли свърши? - Все още не.
Никога не подценявайте Тредуей.
Ти си буден. - Къде съм?
Казах на Нора, че ще изчакам с теб, докато се събудиш.
Ти си в моята обезопасена къща.
Какво правиш? Приготвям ти морфина!
Къде е тя? - Тръгна след Батърст.
О, мамка му. Няма начин. Няма да направи това сама.
Леле! Хайде човече.
Опитай се да го направиш и кръвта ти ще изтече, преди да стигнеш двора.
Ако ще слизаме, ще слезем заедно.
Току-що те закърпих, човече.
Нека ти обясня сегашната ситуация. Ако Батърст се справи, с нас е свършено.
Няма да имаме втори шанс. Ще взема Яйцето и ще го убия.
Тя ми каза, че си един от нас. Очевидно е, че просто си ненадежден.
Диагностика е завършена. Бомбата е готова за Яйцето.
Нека я натоварят в самолета.
Ела тук, копеле.
Мислиш ли, че той ще...
Позволи да направим това?
Не?
Краят на всички неща...
Започва.
Върви, върви! На платформата! Да тръгваме!
Движи се, мърдай!
Пускай на три, две, едно.
Трябва ли ти превоз? - Този ми харесва.
Добре ли си? Не. Не питай.
Видяхте ли това?
Нора, добре ли си?
Да, хайде. - Хванах те.
Ще те измъкна оттук. Хайде.
Добре ли си? - Мамка му.
Трябва да те измъкнем оттук.
Ще се справиш ли с пътуването? - Да, ще се справя.
Добре. Хайде.
Трябва да тръгнеш. - Батърст се измъкна.
Дискове са тук. Трябва да ги унищожа и да освободя всички.
Ще се видим отново.
Ще кацнем в Глазгоу след 16 минути, сър.
Летете ниско.
Използвайте Системата за задържане на полетите.
Боже мой.
Хайде, хайде.
Всички те са тук. - Всички души.
Трябва да освободим всички.
Нора! Нора!
Остани с мен. Толкова сме близко.
Хайде да взривим нещата, а?
Мамка му! - Загубихме двигател 3, сър.
Ще трябва да приземим самолета.
Какво, по дяволите, правите? Сър?
Моля ви! Ще разбиете самолета! Сър!
Това е невъзможно.
Невъзможно.
Той отвори проклетия люк, сър.
Разочароваш ме.
Някакво признание все пак, а?
Май трябва да се чувствам наранен.
Автомобилната катастрофа? Стоманената плоча, помниш ли?
Тредуей, не можеш да я деактивираш!
Това ще се случи!
Не!
Смъртта не е краят. Не и за нас.
Може би не за някои от нас.
Нова глава, същата история.
Мога да те измъкна.
Няма начин. Ще ги освободя.
Ето.
Ще се видим.
Ще те намеря. В Началото. - Обичам те.
Питам се...
Какво научих, когато бях Евън МакКоли?
Ако всеки нов живот, е шанс да надграждаш това, което е било,
шансът да го тласнеш напред към най-доброто, което може да бъде...
Върви, върви!
Защо някои от нас трябва да вземат меч и да се бият отново...
Докато другите откриват ново начало?
Нора?
Това е надеждата. Това научих.
Да, падаме. Да, проваляме се.
Понякога прецакваме всичко, до което се докоснем,
но всеки момент от живота ни е свързан с вярата,
че действията ни, в следващия ден, седмица... Следващия живот,
ще допринесат за нещо повече. Нещо по-голямо от теб самия.
И следващото е... Ами, възможностите са...
Безкрайни.
Е...
Когато синът ти започне да пита за миналото си, обади ми се.
Миналото му? Ти каза, че е просто дете. - Ами твоят меч?
Това не е моят меч. Неговият е.
Майсторе, какво ти отне толкова време?
До скоро, Тредуей.
Превод от Snow Queen Yavka.net