Закъсня. - Голяма работа.
Искаш ли да влезеш да учим?
Какво? - Сещаш се. Да учим.
За какво да учим?
Искаш ли да влезеш и да се чукаме?
Абсолютно.
Не е това, което изглежда.
Само учим.
Чакай! Не!
Не!
Добър апетит.
Изглежда вкусно.
Наистина, Ашли, изглежда много добре.
Колко път остава? - Около час.
Само? - Да. Щяхме да сме стигнали,
ако на някого не му се ходеше до тоалетна.
Добре... Мислех си...
Нека позная.
Ходим от две години... - Понеже съм най-хубавият...
Аз остарявам... - ... най-талантливият...
Родителите ни питат... - ... и най-забавният на света...
Мисля, че трябва да поговорим за бъдещето.
Искаш да пробваме анален секс.
Слушаш ли ме? - Разбира се.
Какво казах?
Искаш да направим следващата крачка. - Да.
И да пробваме отзад. - Не.
Съгласен съм. - Не казах това.
Ще започнем с пръст. - Не казах това.
Не го ли каза? - Не.
Не мога да повярвам, че го казвам.
Кое? - Точно аз!
Добре.
За какво искаш да говорим?
За брак и подобни неща.
"И подобни неща"?
Да. Например...
Би ли искал деца?
Не мога да ти помогна, ако не ми кажеш какво има.
Изпишка ли се? Какво ти е?
Вие какво гледате?
Нищо. - Какво гледате?
Нищо. - Чувате ли ме?
Нищо не гледам.
Опитвате се да го вкарате в тоалетната ли?
Какво?! Не.
Струва ми се, че това се опитвате да направите.
Това е моето дете. Аз съм баща му. И съм добър баща.
Не мислите ли така? - Нямам представа какъв баща сте.
Дошли сме да си прекараме добре, а вие ни разваляте деня.
Само искам да използвам тоалетната.
Изглеждате чудесен баща.
ДЪЛБОКА РАНА
Добре дошла в дома от детството ми. - Нямам обхват.
Това е мъртва зона.
Насред гората сме и сигналът от кулата...
А как ще работя?
Няма да работиш. Нали сме си взели почивка?
Правилно. Извинявай.
Та какво казваше?
Добре дошла в дома от детството ми.
Дълго време ли не си идвал?
Леле... Сигурно дълго колкото пишката ми.
Колкото пишката ти?
Да. - Отвратителен си.
Защо? Това е средно дълго време
за мъж с моя ръст.
Добре. Може ли да влезем? - Да.
Ще взема багажа.
Така ли? - Все пак съм джентълмен.
Не е вярно. - Вярно е.
Щом казваш. - Ако не бях джентълмен,
щях ли да стоя така?
Сигурно не. - Стоя като английски джентълмен.
Чудесен джентълмен си.
Виж, Ашли, имам и монокъл.
Впечатляващо. - Виж, имам монокъл.
Ще ви чакам тук, милейди.
Добре, довиждане.
Да.
Иисусе!
Бебето Иисус?!
Ехо?
Какво правиш?
Стори ми се, че чувам нещо.
Какво нещо?
Защо не отидеш да се освежиш?
А ти? - Аз ще приготвя вечеря.
Наистина ли? - Нали съм джентълмен.
Вярно, забравих. Добре.
Тук ли ще стоиш? - Да, искам да проверя нещо.
Добре.
Сам, аз...
Искам да ти съобщя нещо.
Искам да ти съобщя една новина.
Не.
Сам, трябва да ти кажа нещо.
Какво?
Ами...
Това става ли за ядене?
Бих ли ти сервирал нещо, което не става за ядене?
Да.
Значи не мога да готвя? - Не казах това.
Тогава яж.
Оценявам жеста да сготвиш,
но не мога да ям това.
Хайде, хайде. - Не, не.
Нищо му няма.
Не съм сигурна. - Ето виж.
Видя ли?
Какво искаше да...
Преглътнах накриво. Та какво искаше да...
Пийни вода. - Няма нужда, добре съм.
Обикновено не... - Не изглеждаш добре.
Всичко е... - Стига вече.
Защо не пийнеш вода?
Хайде.
Сам, искаш ли вода?
Ето.
Добре ли си? Искаш ли вода? Не?
Не.
Тоест да. Да!
Не.
Не ми ли правиш предложение?
Не.
Значи не си имал план
да ме доведеш тук и да ми предложиш?
Не.
Въпреки това може да го направиш.
Наистина ли?
Ще ми предлагаш ли брак, или не?
Ашли, аз...
Това беше шантаво.
Наистина шантаво.
Нищо му няма.
Сърдиш ли се?
Ти как мислиш?
Не.
Да.
Много си умен. - Тъп съм.
Не. - Аз съм един мегатъпак.
Така е.
Как да се реванширам?
Като спиш на дивана.
Имам фобия от дивани.
Страх ме е от дивани. - Не си забавен.
А защо се смееш? - Не се смея.
Ще ти се реванширам, обещавам.
И?
И си най-хубавият човек, когото съм срещал в живота си.
Безкрайно си талантлива и не те заслужавам.
Така е по-добре.
И може да поговорим за всичко. Утре.
Обещавам.
Добре.
Може да обсъдим аналния секс.
Не и преди да се оженим.
Какво?
Тогава може да пробваме анален.
Сериозно ли? - Да.
Но трябва да сме женени и ти трябва да си първи.
В какъв смисъл?
В смисъла да вкарам дилдо в задника ти.
Ще си помисля.
Да. Помисли си.
Ашли?
Сам?
Какво правиш?
Ти ли си оставила вратата отворена?
Връщам се в леглото.
Добре.
Добро утро.
Може ли да спреш с това? - С кое?
Къде беше? - Ходих да тичам.
И не ме покани? - Ти мразиш да тичаш.
Нямаше да дойда, но е приятно да те поканят.
Съжалявам.
Искаш ли да отидем да закусим? - Да.
Добре, само да си взема душ.
Добре.
Мисля, че съм готов да тичаме заедно като двойка.
Добре.
От онези двойки, които всички мразят.
Ашли?
Тя е в банята.
Сам?
Да? - Може ли да поговорим за всичко?
Моля те.
Разбира се.
За какво искаш да говорим?
За деца, брак и такива неща.
Браво, чудесно.
Отговори на въпроса ми.
Не е толкова трудно, "да" или...
Сам?
Нолън. - Знаех си, че си ти.
Изобщо не те познах.
Как си? - Добре съм.
Отдавна не сме се виждали. Сам...
Да, радвам се да те видя.
Здравей. Аз съм Ашли.
Я виж ти.
Хубавица е. - Това е приятелката ми.
Вие откъде се познавате?
Работехме заедно.
И излизахме заедно. Приятели сме.
Доста добри. Може би най-добри приятели.
Нали, Сам? - Да.
Готов ли си? - Момент.
Трябва да тръгваме. - Изчакай!
Трябва да тръгвам. - Така ли?
Да. Много се радвам, че се видяхме.
Дано пак се засечем скоро.
И с двама ви. - Да, беше ми приятно.
Тя е страшно гадже!
Изглежда симпатичен.
Да. - Най-добрият ти приятел, а?
Да. - Странно, защото...
... май не си го споменавал.
Просто...
Наистина странно. Много добри приятели сме.
Бях сигурен, че съм го споменавал. - Не, нито веднъж.
Наистина ли? - Да.
Странно.
Много е сладка.
Няма нищо, миличка.
Пораснала е.
Имаш подход с децата. - Благодаря.
Сам, тук ли си бил?
Да. - Странно, че пак се засичаме.
Да, странно.
Искаш ли да подържиш дъщеря ми?
Не. - Защо?
Не знам как се държат бебета.
Като хартиена торба с продукти.
В смисъл? - Поддържаш отдолу.
Няма нужда.
Нали не мразиш бебета?
Не, разбира се.
Говориш глупости. Ще взема бебето.
Ако не искаш, не си длъжен.
Искам. - Очевидно не искаш.
Напротив. - Всичко наред ли е?
Това е жена ми Лорън. - Ашли. Приятно ми е.
И на мен. Ще тръгваме ли?
Да, тъкмо приключваме.
Какво ще правите довечера?
Нямаме планове. - Ашли...
Значи може да се съберем.
Довечера сме заети, забрави ли?
Жалко.
Да, много тъпо.
Друг път? - Да, непременно.
Беше страхотно да се видим. - Да.
Да.
Ашли...
Забравил съм портфейла си в колата.
Може ли да дойдеш да платиш?
Да вървим.
Чао.
Това е най-добрият ми приятел Сам.
Какво беше това? - Видя ли колко е сладко бебето?
Какво странно съвпадение!
С тези бузки! - Дали Нолън ни следи?
Гони те параноя.
Не. - Да.
Не е параноя. - Това е малко градче.
Почти толкова малко колкото бебето.
Бебето...
Изненада! Плановете ми се промениха. Представяш ли си?
Не.
Здравей. - Ашли, виж кой дойде.
Къде е Лорън?
Не можа да дойде. Надявам се, че обичате вино.
Какви планове имахте? - Моля?
В магазина тя каза, че няма как да вечеряме заедно.
Плановете ни се промениха.
Но какви бяха? - Сам!
Благодаря. Много мило.
Смятахме да извикаме детегледачка и да отидем на кино.
Какъв беше филмът? - Страшен.
Как се казва? - Не помня.
Какво се промени? - Гледачката се отметна.
Ще се радваме да вечеряш с нас.
Приятелката ти изглежда страхотна, Сам.
И на мен ми се ще да имах такава.
Ами жена ти?
Какво за нея?
Вие не сте женени, нали?
Не.
Сам, трябва да вържеш това момиче.
Може да се появи някой и да ти го вземе.
Благодаря за съвета. - Няма защо.
Да говорим за нещо друго.
Например? - Не знам.
Но да не замесваме Ашли.
Какво имаш предвид? - Искаш да се оженим. Разбирам.
Да се преместим в предградията,
да играя боулинг с Рич и Том,
да карам децата на училище,
да купувам рукола, понеже Джен ще идва
и ще приготви прочутата си риба тон на фурна.
Ясна ми е картинката.
Да говорим за нещо друго.
Добре.
Вие двамата кога ще се бракувате?
Още... го обсъждаме.
Какъв е проблемът? - Няма проблем.
Не се ли обичате?
Разбира се, че се обичаме.
Мисля, че когато двама души като вас се обичат много,
трябва да се оженят.
Не сме се разбързали.
От името и на двама ни искам да ти благодаря, че повдигна въпроса.
Моля.
За втори път, след като вече говорихме за това отвън.
Искате ли да запаля огън? - Да, звучи чудесно.
Ашли, не каза ли, че искаш да си легнеш рано?
Не бързам да си лягам.
Казала го е, защото не е подозирала, че ще има огън.
Чудесно.
Хайде да запалим огън.
Нямам търпение.
Колко време е минало?
От кое? - Откакто сме правили това.
Минало е дълго време.
Да, дълго почти колкото пишката ми.
Духовито. - Не го насърчавай, Нолън.
Не, кажи още нещо смешно.
Не искам.
Сещам се един виц.
Виц?
Защо винаги има ограда около гробищата?
Не знам. Защо?
Защото хората умират да влязат.
Чаткаш ли? - Да.
Хората умират да влязат,
понеже ги погребват в гробищата.
Откога не сте се виждали?
Мисля, че около десет години.
Защо толкова дълго?
Станало ли е нещо?
Не.
Защо не й кажеш?
Не искам.
Какво да ми каже?
Преди десет години тук се случи нещо.
Нещо ужасно.
Не!
Сестра ми умря.
Не!
Беше убита.
Не!
Много съжалявам, че повдигнах въпроса.
Съжалявам.
Добре, хайде да приключваме. - Вече?
Става късно. - Добре.
Но аз имам изненада. - Изненада ли?
В пикапа ми е. - Какво?!
Имаш изненада в пикапа?!
Само минутка.
Е, ще видим какво е.
Добре...
Как можа да се засмееш на вица му?
Беше смешен. - Ашли...
Какво? Ти се държеше гадно.
Това какво общо има с тъпия виц?
Не бях го чувала.
Аз го знам от дете. - Добре, престани.
Да отидем да видим изненадата.
Хайде. - "Сестра ми умря!"
Как може да си такъв!
Изненада!
Ела, седни. - Няма нужда.
Не искаш ли да знаеш какво ще получиш?
Какво е всичко това?
Всяка година играя Дядо Коледа в детския магазин.
Това е сладко. - Нали?
Не се притеснявай, после си ти.
Какъв подарък искаш, момиченце?
Не ми е до това.
Знам как да усмирявам непослушни деца.
Не.
Къде отивате? - Влизаме вътре.
Само се шегувах. Това беше неловко.
Какво правиш? - Какво да правя?
Това беше напълно неуместно. - Така ли?
Тогава се извинявам.
За това, че сваляш приятелката ми? - Не съм я свалял.
А какво правеше? - Понякога се превъзбуждам.
Не съм те виждал отдавна.
Да.
Нека продължим по същия начин. - Стига, Сам.
Ако съм сгрешил, съжалявам. Ще ми простиш ли?
Не.
Свалях приятелката ти.
Ще я открадна изпод носа ти,
защото съм по-добър във всеки аспект.
Ще я изчукам сутринта на Коледа,
под елхата, докато ти гледаш и плачеш.
Това ли искаш да чуеш?
Майната ти!
Какво?!
Сам!
- Наред ли е всичко?
Не, не е наред.
Ти сериозно ли?! Какво искаш?
Да ви кажа "лека нощ". - Лека!
Моля те. - Не влизай.
Мислех, че сме приятели. - Разкарай се!
Стой далече от мен!
Сам!
Какво ти става?
Отвори вратата и виж как е той.
Удари ме в носа.
Казах ти да се разкараш.
Искаш ли да знаеш защо плановете ми се промениха?
Искаш ли? С Лорън се скарахме.
Глупости. - Скарахме се много сериозно.
Сега доволен ли си?
Лъжеш. - Не лъжа.
Преследваш ни, откакто дойдохме.
Какви ги дрънкаш? - Стига си си правил гаргара с мен!
Мислех, че сме приятели. - Бяхме приятели.
Бяхме. Но дори не сме се чували от десет години.
Не се ли чудиш защо не отговарям на съобщенията ти?
Лека нощ, Дядо Коледа.
Как можа?
Той се опитва да те открадне от мен.
Мислех, че ти е приятел. - Грешиш.
Не греша. - Той иска да те отнеме от мен.
Винаги се опитва... - Не е вярно.
Не виждаш ли? - За какво говориш?
Не виждаш ли?
Аз обичам теб.
Ашли...
Ашли, недей така.
Аз съм положителният герой.
Не съм лошият.
Аз съм добрият, той е лошият.
Той не е добрият. Аз съм добрият, той е лошият.
Аз съм добрият.
Как станах лошият?
Ехо?
Ашли?
Знам, че си там. Чух те.
Сам?
Сам!
Ей!
Кой е там?
Нолън?
Нолън, ти ли си?
Да, излез!
Покажи се!
Каква е тая идиотщина?!
Сам?
Какво правиш? - Виждаш ли го?
Кого?
Той беше там! - Кой?
Нолън.
Не, това вече минава границата.
Прекалено откачено е.
Задникът му със задник!
Знам, че си там.
Мога да стоя навън цяла нощ.
Няма да победиш!
Всъщност влизам вътре. Прибирам се.
Но имам планове.
Какво? - Добро утро.
Здрасти. - Приготвих закусчица.
Дано не е риба.
Добре ти се получи.
Благодаря. - Много си забавна.
Сядай, сядай.
Добре.
Благодаря.
Хайде яж.
Добре ли си?
Не съм бил по-добре.
Хайде яж де, ще изстинат.
Сам, какво става? - Какво имаш предвид?
Държиш се много странно.
Така ли? - Да.
Мислех си, че може да поговорим.
За какво?
За брак и подобни неща.
"И подобни неща"?
Като... деца.
Какво ще кажеш?
Вкусно е.
Много вкусно.
Здрасти, мамо. Аш е.
Само исках да ти кажа, че пристигнахме нормално.
Няма добър обхват тук.
Всъщност няма никакъв.
Ако искаш да ме намериш, звъни на този номер -
това е домашният телефон,
стационарната линия...
Не, стационарният телефон. Както и да е.
Ще се радвам да те чуя.
Така че... Обади ми се.
Обичам те.
Чао.
Здравей, Самюел. Майка ти е.
Защо не вдигаш?
Майка ти е. Сам!
Ало? Самюел?
Пита ли го? - Ще го питам, чакай малко.
Баща ти няма търпение
да ви види с Ашли тази седмица.
Кога ще се ожениш за това момиче?
Искаме да имаме внуци някой ден.
Сам?
Самюел?
Ало?
Ще се върнем в неделя.
Каза ли му? - Казах му.
Майка ти е.
Здравей. - Какво?
Сам, нали? - Да.
Ти си жената на Нолън, нали?
Лорън. - Лорън. Точно така.
Как си? - Горе-долу.
Защото ни липсваше снощи.
Може да го направим пак.
Лорън, всичко наред ли е? - С кое?
Можеш да ми кажеш всичко.
Не, няма никакъв проблем.
Ти добре ли си? - Отлично.
А сега съм още по-добре,
като знам, че ти си добре.
Чудесно.
Радвам се, че се засякохме.
Аз ще...
Добре.
Приятно пазаруване, Лора.
Пълно е със съкровища.
Благодаря ти, че ме остави да ти обясня,
особено след поведението ми снощи.
Няма нищо.
Наистина. - Не е нищо.
Не го мисли. - Много си печена.
Здрасти. - Ето те и теб.
Какво става тук?
Украсяваме елхата.
Ясно.
Знам, че снощната вечер завърши зле,
но Нолън дойде да се извини.
Да, братле, много съжалявам.
Приятели ли сме?
Добре. - Браво.
Искаш ли да се включиш?
Да, сложи някоя играчка.
Не, благодаря. - Хайде де, закачи я.
Няма нужда.
Елхата е твоя, трябва да сложиш играчката.
Добре... - Не.
Защо някой от вас не донесе дърва?
Няма проблем. - Би било чудесно.
Имаме нужда. - Аз ще донеса дърва.
И аз мога да го направя. - Не, казах, че аз ще отида.
Само предлагам... - Да.
А аз отказвам предложението да донесеш дърва.
Остави го да го направи.
Аз ще ги донеса.
Ти ще ги донесеш.
Сам ще донесе дървата.
Добре. Да, Сам, върви.
Донеси дървата, Сам. - Ще ги донеса.
Чудесно. - Помислих, че наистина се впрегна.
Леле!
Голям шегаджия си.
Майчице!
Беше страшно. - Да.
Той ще се оправи. - Да.
Ще се оправи.
Идваш в къщата ми и искаш да носиш моите дърва!
Сам ще донесе дървата.
Мамка му. Защо Сам носи дървата?
Много е яко! Не мога да спра!
Боже мой!
Забавлявахте ли се, докато ме нямаше?
Да. Сложих звездата на върха на елхата.
Сигурен съм, че си го направила.
Направих го.
А ти забавлява ли се?
Какво имаш предвид, Сам?
Добре ли ти беше?
Чакахме теб.
Така ли? - Да.
Това не е той.
Какви ги говориш?
Онзи Нолън, когото познавах, беше задник.
Добре...
Знаеш, че нещата се променят.
Знам ли го?
Знам ли го, Нолън?
Онзи Сам, когото познавах, не беше такъв чеп, а виж го сега.
Това не подобрява нещата. - Един маломерен чеп.
Недей да говориш за чепа ми.
Ще говоря каквото искам за чепа ти.
Да поговорим отвън. - За какво?
Насаме.
Добре ли си? - Може ли да излезем навън?
Добре. Да.
Вземи това, моля те.
Къде отивате?
По дяволите. Тъпак!
Чакай да си облека якето.
Какво правим тук, Сам?
Какво е това?
Така...
Трябва да те питам нещо, преди той да те отмъкне.
Не, престани да го замесваш.
Той не прави нищо, ти правиш всичко.
Той ни преследва навсякъде. - Не.
Но... - Спри вече!
Добре, добре. - Стига!
Може ли да се доизкажа? - Давай.
Не!
Какво "не"? - Не, не искам...
На искам да се омъжвам за теб. - Моля?
Обичам те, но този уикенд беше абсолютен кошмар.
Сега не е моментът. Не знам защо го правиш,
какво си мислиш.
Може моментът никога да не е подходящ.
Не ми е до това сега.
Влизам вътре да приготвя вечеря.
Не ме остави да се изкажа. - Не искам.
Пусни ме. - Ами елхата?
Готова е.
Мога да ти кажа нещо.
О, Нолън! - Трябва да се махнем оттук.
С мен ще бъдеш в безопасност, далече от Сам.
Добре ли си?
Не.
Виж, относно снощи и това преди малко...
Съжалявам, напоследък не съм на себе си.
Нещата... не са наред, Нолън.
Виж, съжалявам.
Бях разстроен и...
Какво?
Така и не ти простих за станалото след смъртта на сестра ми.
Ти ли ми обясняваш, че си бил разстроен?
Ти си най-добрият ми приятел.
Като идваше в града през лятото,
това беше най-хубавата част от годината за мен.
После сестра ми умря и ти повече не се обади.
Замина и не се върна.
Сега си тук и се зарадвах, че ще се видим,
но ти постоянно ме засягаш. Да, разстроен съм.
Знам, че и аз не съм бил най-добрият приятел, и съжалявам.
Да.
Ти съсипа живота ми.
Какво?! Не е вярно.
Нищо такова не съм направил. - Направи.
Направи нещо такова.
Може да съм си изкарал яда на теб, но вече е минало.
Нолън, стой настрана от Ашли.
Не знам дали тя ще е навита. Може да иска да ме покани на сватбата.
Стой настрана от нея.
Недей така, Сам. - Стига си ми викал Сам.
Така се казваш.
Такъв долен лъжец си!
Не съм. Честен съм до мозъка на костите си.
Всичко това е само игра за теб, а?
Каква ти игра?! Аз обичам игри. Това не ме кефи.
Ти знаеш. - Какво да знам?
Знаеш, нали?
Не съм сигурен за какво говориш.
Стой далече от мен. - Защо?
Стой далече от мен и Ашли.
Пич...
Моля те, остави го.
Но на мен много ми харесва.
Остави го, ще се нараниш. Това нещо е много остро.
Опасно ли е? - Да.
Значи трябва да се пазиш.
Не, ти трябва да се пазиш.
Остави го, аз ще го прибера в калъфа.
Много ме кефи да го държа.
Сам, остави мачетето.
Стой далече от мен и Ашли.
Какви ги приказваш? Остави го!
Стой настрана. - Остави го!
Остави проклетото мачете!
Стой настрана. - Веднага, преди да се нараниш!
Остави го! Сам, ще те обезоръжа.
След пет секунди ще ти го взема, ако не го оставиш!
Остави го, мамка му!
Остави го!
Благодаря. Остави го.
Нагоре е. - Остави го!
Остави шибаното нещо! - Виж, нагоре е.
Остави го! Много благодаря.
Благодаря ти, остави го!
Остави скапаното мачете!
Остави го!
Остави го, благодаря.
Защо го направи? Защо го направи, скапаняк такъв?
Скапаняк такъв! Защо го направи?
Мамицата му!
О, не!
Мили боже!
Нолън?
Добре ли си?
Сам?
Сам...
Добре ли си?
Да.
Беше грешка.
Кое?
Искам да имаме бъдеще заедно, Ашли, но се издъних.
Не, Сам...
Трябва да ти кажа нещо.
Бременна съм.
Ще ставам баща? - Да.
Да.
Но аз не искам да бъда баща!
Всичко ще бъде наред. - Няма.
Ще намерим начин. - Няма!
Ще бъде наред. - Няма да бъде!
Сам, какво стана?
Не съм ти казвал какво стана.
Какво имаш предвид?
Какво стана наистина.
Аз бях.
Трябва да ти кажа нещо. Бременна съм.
Вината беше моя.
От теб.
Не го ли очакваше?
За какво говориш?
Къде е Нолън?
Отиде си.
Сам, плашиш ме.
Плаша ли те?
Уплашена ли си?
Ще бъдеш!
Нолън?
Само това не!
Иисусе! Мамка му!
Бебето Иисус. - Какво?
Чуваш ли го?
Кого? - Бебето. Бебето на сестра му.
Моето бебе. - За какво говориш?
Не спира да плаче, постоянно го чувам.
Аз не. - Ашли, накарай го да спре да плаче.
Нищо не чувам. - Не спира да плаче.
Нищо не чувам! - Къде отиваш?
Да използвам телефона.
На кого ще се обадиш?
На ловците на духове ли?
Не се засмя на шегата ми.
Защо? - Всичко ще бъде наред.
Нали ме обичаш заради хумора ми?
Ще използвам телефона. - На кого ще се обадиш?
На ловците на духове.
Не е смешно.
Ще се обадя в полицията. - Защо?
Нолън има нужда от помощ.
Ще му помогнеш ли? - Той умира.
Не умира, вече е мъртъв.
Ако извикаш полиция, ще имам много неприятности.
Можем да преодолеем това.
Престани, моля те.
Престани. - Добре.
Ашли!
Ашли, искам само да поговорим.
Ашли!
Мамка му!
Не!
О, не. Телефонът май не работи.
Ашли?
Ашли!
Правиш от мухата слон.
Може да обсъдим нещата.
Аз съм добър в комуникацията.
Оправихме се онзи път, като обидих приятелите ти.
Значи можем да преодолеем всичко.
Ашли!
От теб е.
Ще го задържа.
Нолън, Ашли се държи много странно.
Малко съм разтревожен. Виждал ли си я?
Да, вероятно не си.
Ашли, не разсъждаваш трезво.
Човекът от агенцията по осиновяване ще дойде другата седмица
да види дали апартаментът ни е подходящ за куче.
Това ще е другата седмица.
Просто излез и ще обсъдим нещата.
За да може да си вземем куче.
А и наближава рожденият ти ден.
Сама ли искаш да го прекараш?
Вече говорих със сестра ти да ти организираме парти.
Хайде излез.
Ще правим всичко, което харесваш.
Може да отидем в любимия ти бар.
Ашли, в гаража ли си?
Вътре е студено.
Ашли?
Ашли!
Сигурна ли си, че не искаш да си вземем куче?
Ашли, излез!
Ашли! Моля те!
Ашли, отвори вратата.
Отвори вратата! - По дяволите!
Ашли, моля те!
Ашли!
Къде са ключовете? - Ашли!
Мамка му!
Ашли...
Много държа на теб.
Ти си най-хубавото нещо в живота ми.
Искам само да си щастлива. - Не...
Знам, че искаш да се оженим и да имаме деца, но, Ашли...
Това не е за мен.
Не го искам.
Сега го знам
и може би съм го знаел преди, но...
Аз не...
Не съм ти казал да забременееш.
Мислех си, че може да се оженим, но...
Не го исках.
Да ти кажа ли истината?
Исках да се омъжа за теб,
но чак след като разбрах, че съм бременна.
Да, щях да направя компромис с теб.
Ти щеше да си ужасен баща.
Ашли!
Мамка му!
Добре...
Спокойно.
Олеле! - Ашли!
Ключовете са у мен, да тръгваме.
Нолън! - Не!
Ехо?
Сам!
Сам, нещастник скапан!
Махай се оттук! Това не е яко!
Държиш се като абсолютен задник!
Вече не искам да ти бъда приятел!
Къде отиде?
Нолън?
Майчице! Ключовете!
Наистина се опитах, Ашли. - Не...
Наистина се опитах да бъда добър.
Може да поговорим като зрели хора.
Не!
Това ли искаш?
Не може да го вземеш.
Сам...
Може да върнем нещата постарому.
Ще забравя всичко, което стана.
Ще махна бебето!
Наистина. Ще го махна!
Ще го направя!
Моля те.
Вече не го искам.
Моля те!
Обичам те.
Много си мил.
Ашли!
Виж.
Ето.
Ще се омъжиш ли за мен?
Да.
Добре.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО