Проверих документите му в Германия
и няма доказателства за военни престъпления.
Германецът се жени, не е редно.
Хвалеше се, че ще разкажеш на света какво се
случва с бившите нацистите, които ни помагат.
Не трябва да правиш това, Виктор.
Това ще унищожи брат ти, дори ще застраши живота му.
Намерих доказателства.
Истинските доказателства. Трябва да ги прочетеш.
Някой го е нападнал ли? Какво се е случило, Калъм?
Осем различни свидетелски показания.
Всички разпознават теб.
Той обвинява Тайните Служби за състоянието ми
и може да се опита да предприеме определени действия за това.
Значи целият плане е бил за да се добереш до документа.
Да прикрия следите си, да.
Не се затормозявай с това, Харолд.
Оставам аз, аз мога да направя нещо по въпроса.
Джим Стърджис Фреди Хаймор.
Шарлот Райли Фийби Фокс Аугуст Диел
с Анджела Басет
с Линдзи Дънкън
и Алфред Молина.
"Близо до врага".
Сценарист и Режисьор Стивън Полякоф.
Не знаеше, че тази сватба всъщност ще бъде военен парад, нали?
Нелепо е нали?
И това е само началото, очевидно! - Да, нелепо е.
Ще видя какво мога да променя до утре, но не съм много обнадеждена.
Шефът ти организира това. - Разбира се.
Използват сватбата като шанс за добра пропаганда за тях...
да покажат, че сме в състезанието за преминаване на бариерата.
Искат да направят Дитер известен.
Е, това, което мога да кажа е, че
дори руснаците биха се срамували да направят нещо такова!
Мислех, че това трябваше да е малка сватба.
Как Ана ще се справи с всичко това?
Какво става с теб, Калъм? - Нищо ми няма.
Сигурно съм изтощен от всичките речи, които чух за Харолд.
А твоята реч? Ти си нещо като кум, нали?
Или някой от базата ще говори?
Не, не, аз съм най-близкото нещо до кум.
Мисля, че моят принос може да изненада всички.
Значи си станал от леглото.
Да, позволено ми е, не съм закопчан за него все пак.
Репетирам за разпита, когато трябва да им покажа колко съм нормален.
Значи наистина си по-добре, Виктор?
Да. Ами ти?
Какво трябва да значи това?
Знаеш много добре. Ще се дършиш прилично, нали?
На сватбата ли? Разбира се!
Значи няма схеми и тайни заговори?
Ще бъда перфектният гост...
Можеш да си тръгваш, нямаме нужда от теб, благодаря.
Сигурна ли сте, г-це Грифитс?
Напълно, може ли да напуснеш парка ако обичаш?
Няма да си тръгне наистина, нали? - Напротив.
Казвате, че никой от хората тук не работи за вас
но аз чувствам... някои от тези хора ме наблюдават.
Мислиш ли, че е заради карамелената ябълка?
Може да решим проблема. Но може би това не причината.
Мислиш ли, че знаят какво си направила че те гледат, защото знаят всичко?
Това ли се чудиш?
Не си мисля нищо подобно.
Тези хора не знаят нищо за нас.
Разбира се, че не, как биха могли?
Защо ме доведе тук?
Не искаше хората да те зяпат.
Доведе ме тук, за да ми кажеш, "Ти направи това, вашите ВВС."
Не, това не е причината. Доведох те тук, защото е спокойно.
Можеше да отидем в църква, която не е разрушена... нормална църква.
Какво би правила в нормална църква, Биргит?
Да запалиш свещи? Да говориш с Бог?
Би бил интересен разговор, не мислиш ли?
Наистина ли мислиш, че иска да те чуе, Биргит?
Защо не си тръгнеш? Тругвай... няма какво да те спре.
Това не е трик.
Разбира се, може би руснаците ще те намерят до края на деня, или по-скоро.
Може би ще направим залози за това в офиса.
Ти си измъчвала мои приятели и разбира се, си видяла как умират.
Не ме интересува какво ще се случи с теб сега, изобщо не ме интересува.
Имаше шанс и не се възползва от него.
Преструваше се, че ще дадеш доказателства пред съда,
престори се, че го обмисляш, но няма да го направиш, нали?
Затова сега си сама, Биргит, и трябва да си вървиш.
Съветвам те да се възползваш от това по много причини,
но най-вече, защото ще се радвам мислейки си
за това, което ще ти направят руснаците когато се докопат до теб.
Сигурно има къде да отидеш, място на което няма да те открият, нали?
Защо не пробваш?
Така или иначе трябва да си тръгнеш.
Чудя се колко далеч ще стигнеш.
Не си отивай.
Мислехме, че това ще е добро място.
Няма шанс Дитер да влезе тук по грешка и да види роклята.
Да, това би означавало, цял живот лош късмет, нали?
Не изглежда ли добре? Изглежда добре, нали?
Разбира се, Ана, изглежда невероятно!
Приличаш на филмова звезда, която се готви за сватбата на годината.
Здравей, страннико. - Здравей, Калъм.
Исках да се уверя, че Дитер не е наоколо
когато Анна се върне в стаята, за да не види роклята и.
Е, не се крие тук.
Трябва ли да си въоръжен за сватбата?
Винаги съм въоръжен.
Не знаеше ли тов? - Не.
Очакваш руснаците да изскочат от тортата и да вземат младоженеца ли?
Това е малко вероятно.
Но винаги съм подготвен за всичко, Джулия.
Да.
Странно е отново да съм тук.
Кариерата ми е сполучлива за момента, благодаря, че ме попита.
Ще играя сестрата в Ромео и Жулиета.
Ще бъде изключително млада сестра!
А твоята кариера, Калъм? - Какво за нея?
Ще напуснеш армията много скоро, нали?
Как са нещата при теб?
На път съм да разбера.
Това е опасно развитие на събитията, да се разхождам по коридора с теб.
Не е нужно.
Божичко! Какво си направил?
От тук!
Калъм!
Мислех, че не трябва да пропуснкате сватбата.
Харолд каза, че сте вечеряли в салона и сте слушали музика,
реших да направя нещо по-добро, да ви осигуря собствен частен банкет
тъй като отказвате да слезете долу.
Никога не съм срещала немският ти учен.
Как бих могла да дойда на сватбата му?
Именно, за това сега може да пирувате както всички нас.
Може да сте лакома, колкото поискате и никой няма да ви види!
Не планирам да съм лакома, Калъм, независимо дали някой ме гледа.
Но ти благодаря за изключително щедрия жест.
Ти ползвал ли си тези стаи по някаква причина?
При необходимост. Защо питате?
Без причина. Може би, не трябва да любопитствам повече.
Всъщност се ползваха от един висшестоящ нацист.
Тайните служби го бяха скрили тук, докато се преструваше, че умира.
Така ли? Искаше ми се да не ми беше казвал това.
Сега ще чувствам присъствието му постоянно докато съм тук.
Не, няма.
Ето я, формулата. Това, което искаше.
Не съм мислила, че някога ще се съглася с това, но изпратиха точния полицай.
За това е твоя. - Благодаря.
Няма ли да го отворип, да видиш каква е формулата?
Не, не, не, не е нужно. Не е за мен.
Довиждане. - Довиждане?
Какво имаш предвид?
Имах предвид... съжалявам... оревоар.
Съжалявам.
Здравейте, господа! - Здравейте, Г-н Фъргюсън. Моля седнете.
Сега, преди да започнем...
Не започнахме ли веднага след като влязох?
Всички искахте да видите колко нормално е влизането ми,
но няма проблем, аз...
знам, че всичко, което правя се измерва с термометър
термометъра за откачалките. Разбирам.
Репетирах как да вляза в стаята.
Благодаря Ви, г-н Фъргюсън, радвам се, че разбирате.
Сега, имаме няколко въпроса засягащи здравето ви и състоянието на ума ви.
Добре, добре, готов съм за всичко.
Калъм...
Преди да започнем, искам да кажа...
Разбира се, преминах през много труден етап и...
е трудно да се предвидят настроенията ми и често стават малко крайни.
Но сега се чувствам много по-уравновесен
много по-нормален...
и повече няма да крада коли, обещавам,
въпреки, че явно ми се отдава много.
Благодаря Ви, г-н Фъргюсън. Това беше пределно ясно.
Разбирам, че спите много по-добре, г-н Фъргюсън?
Така е, поспивам си доста напоследък и имам доста ясни сънища.
Някои много сексуални, удивително реалистични!
Но не се случва само на мен, нали?
В присъствието на Бог, Отец, Син и Светия Дух,
сме се събрали, да станем свидетели на сватбата на Дитер и Анна,
и да се молим Бог да ги благослови,
да споделят радостта си, и да отпразнуват любовта си.
Всичко наред ли е?
Да, скъпа моя. Винаги се разчувствам на сватби, ще стане и по-зле.
Да встъпят в брак, нека я заяви сега.
Моля, питайте ме за брат ми.
Брат ми е най-важното нещо, за което трябва да говорим.
Моят брат имаше невероятни преживявания
служейки на тази страна... много повече от мен.
Беше свидетел на най-ужасните битки през "Денят Д"
после стана неразделна част от "Подразделение-Т"
взимаше важни немски учени преди другите да ги докопат,
след това се сприятеляваше с тях и ги караше да работят за нас!
Опълчи се на идиотите от Таините Служби и им попречи да развалят всичко.
Отче наш, с твоята благословия,
нека тези пръстени да бъдат за Дитер и Ана,
символ на безкрайна любов и вярност.
Знам, че проблемите ми не се дължат изцяло на войната, но тези на Калъм да.
И той се зарежда... това е най-точната дума...
той се зарежда, като реактивните самолети, които обича толкова,
от това огромно желание да направи най-доброто за тази страна.
Но сега самият той е като ракета.
Защото е виждал как се игнорират престъпления, извършени от тези хора,
бившите нацисти, които сега са най-близките ни приятели.
Опита се да прости това в името на доброто на страната и справедливостта
но вече не може да се примири!
Трябва да разберече, че е стигнал до точката на пречупване!
Аз имам талант да събирам неща,
да подреждам книги, да сортирам вещи...
Стигнах до този извод.
Трябва да ме чуете!
Церемонията беше прекрасна, всичко мина безпроблемно.
Все още не е приключила.
Капитан Фъргюсън.
Подготвен както винаги.
Добре ли си?
Разбира се, че съм добре.
Добре ли си? - Ще видим.
Знам, че не ме мислиш за идиот.
Не мисля, че си идиот, Алекс.
Осъзнах, че с Рейчъл сте станали добри приятели особено след като заминах.
Така е да.
Много добри приятели.
Може би се чудиш какво мисля за това. Може би не се чудиш?
Сега не е момента, Алекс. - Така е.
Но може би няма да имаме друга възможност.
Тя беше в траур, когато се запознах с нея,
съпругът и беше починал внезапно.
Обожавах я.
Но очевидно нямахме нищо общо което и ти видя, знам...
Това е сватба, Алекс. - Да, знам, че е сватба, Калъм!
Казвам истината, нали? - За какво?
Че беше очевидно, че не сме един за друг.
Но не исках тя да си тръгне... все още не, не и само след няколко месеца.
Не исках срама, какво биха казали хората,
особено след леката ми война във Вашингтон.
Как би изглеждало.
Това е ужасна причина, нали?
Но, някак разбираема?
Не само нашият брак е такъв.
Трябва да се връщам...
Толкова исках тя да е щастлива, за да остане.
И тя е щастлива, прекарвайки време с теб.
Знам, че няма да ме напусне заради теб, кой знае какво може да стане скоро?
Може да ни взривят на парченца, ако руснаците направят бомбата, нали?
Възможно е, да.
Нямаш намерение да променяш нещо, нали Калъм?
Просто искам да знаеш, и моля те обърни внимание на това... не е нужно.
Ако тя е щастлива...
и аз съм щастлив.
Така ставаме трима.
Извини ме.
Сър, не трябваше ли да сте на голямата маса с младоженците?
Ще поседя тук за малко да обмисля речта си.
Все едно сме на сватба в Пентагона!
Надявам се, че няма да е по вестниците утре.
Няма ли репортери в тази стая?
Би трябвало да можем да ги надушим, не мислиш ли?
Донесох им този сватбен подарък.
Издание на немски приказки.
Много е старо, от 18-ти век.
Сигурна съм, че ще хареса и на двамата.
Ще ме извиниш ли, мила моя?
Няма да се бавя.
Сър.
Ето ви и вас.
Г-н Линдзи-Джоунс!
Човек трябва да е детектив, за да ви намери.
Надявам се, нямате против да вляза? - Разбира се!
Чувството да имам банкет за себе си е много странно.
Моля ви, елате да споделите това с мен.
Не, не, не съм тук за да ви взема храната.
Е, поне трябва да опитате от това...
След като сте тук, мога да пия нещо...
човек не може да пие с удоволствие сам.
Но не искам да пропуснете банкета.
Няма да го пропусна и на никой няма да липсвам.
Защо казвате това? На кого няма да липсвате?
Полицаят? - Да. Разочаровах го.
Сигурна съм, че това не е възможно. - Разочаровах го дълбоко.
Не иска дори да ме погледне.
Това ме кара да се чувствам като отхвърлен родител, което е абсурдно,
защото дори не се доближавам до баща за него.
Но не се срамувам да кажа, че се привързах много към него.
И към брат му, разбира се.
Толкова много исках да оправдая очакванията му.
Дължа го не само на Калъм, но...
и на паметта на семейството ми.
Защо не е възможно човек да бъде смел ако поиска...
в момента, в който се нуждае най-много?
Странно е, че го казвате, защото защото съм се питала това много пъти.
Не можеше ли да бъда по-смела?
По-силна?
Съжалявам.
Успешно съсипах вечерята ви!
Няма такова нещо.
Е, предупреждавам ви от рано...
скоро ще се сервира десертът, и речите ще са веднага след това.
Така че, за тези от вас, които ще говорят, изпитанието ви наближава.
Дано всички са наясно със задълженията си.
Знам, че каквото и да сте направил или не сте направил,
едва ли е по-сериозно от това, което аз направих или не направих.
Аз не направих нищо, Харолд.
Когато хората изчезваха, хора, които работиха за нас с години...
изведнъж бяха отвеждани.
Съпругът ми вече беше мъртъв от известно време,
аз бях на чело на семейният бизнес, жена с тежест,
голям местен работодател...
живееща в къща, която разбира се, винаги ухаеше прекрасно.
Мога да си представя.
Мразех режима...
но, подобно на много други, гледах настрани.
Дръпнах завесите в дома си.
Казах си, че бях чужденка,
и нямам право да критикувам чужда държава.
Тези ужаси за които се говори,
би трябвало да са преувеличени.
И, че това е само фаза, която със сигурност ще приключи.
А и как бих могла да променя нещо?
Но, разбира се,
толкова много други хора казваха същото нещо.
Правех се, че не забелязвам.
Калъм!
Къде отиваш? - Къде отивам ли?
Просто се подготвям... за речта си.
Разбира се, исках само да те питам...
Да видиш дали посланието ти е проработило?
Какво послание?
Ела с мен.
Ти ли прати Алекс да говори с мен?
Да ми предаде посланието? - За какво говориш? Какво послание?
Да ме помоли да не развалям удобната уговорка, която прави всеки щастлив?
Която и двамата приемате спокойно!
Да не съм луда? Никога не бих пратила Алекс с подобна молба.
Не бих го пратила с никакво послание!
Наистина ли мислиш, че мога да го направя?
Това е един вид игра на богатите, нали, да имате отворен брак?
Не смей да ми говориш така!
Не смей да омаловажаваш това, което имахме до това!
Чувствата ни един към друг, чувствата ми към теб!
Какво се е случило, Калъм?
Защо мислиш, че можеш да ми говориш така?
Защото ти изпрати Алекс да ми каже това.
Внимание всички!
Да, настъпи момента, за който ви предупредих.
По дяволите! Това е плашеща гледка!
Всички тези висши офицери да са вторачени в мен.
Всички тези медали ме заслепяват!
Сега, преди да стигнем до наистина важната работа,
нека да първо да се оттървем от тривиалното, което е
до къде сме стигнали с нашият прочут двигател?
Шегувах се, съжалявам!
Последната новина е, че
ще ни трябват само още няколко седмици от работата на Дитер,
от блестящата му работа, след като минат няколкото му дни меден месец!
И тогава ще сме готови да ви го покажем отново.
И този път ще имаме триумфален успех!
Нали не планираш нещо, Калъм? - Какво например?
Всъщност планирах речта си преди ме прекъснат.
Знам колко си близък с брат си.
Знам колко си ядосан заради случилото се, и искаш да направиш нещо
но се притеснявам за теб, Калъм, наистина.
И не искам да направиш нещо...
Мислиш, че мога да направя нещо на сватбата?
Какво, за Бога бих направил? - Не знам.
Просто знам, че искаш да ги нараниш.
Има много начини да направя това.
Значи планираш да направиш нещо?
Калъм, моля те...
Сега, към сериозната работа и речта на кума, е... Калъм!
Калъм, ела тук, ако обичаш?
Заклевам се, не съм въвлякла Алекс в това.
Просто искам да ме изслушаш за една секунда.
Последните няколко месеца, заедно с теб, бях толкова щастлива.
Това бяха точните думи на Алекс.
Не ме интересува какво е казал.
Аз говоря сега и просто искам да ме чуеш.
Добре, продължавай, слушам. - Добре.
Какво искаш да кажеш? Хайде, закъснявам.
Калъм, когато сме заедно... - Какво?
За Бога, ще спреш ли да ме пришпорваш! Искам да се изкажа.
Когато сме заедно, всичко изглежда,
бъдещето изглежда, по-малко плашещо.
Поне за мен.
Мисля, че и за теб също.
И какво, недей да оплескваш нещата? Това ли искаш да кажеш?
Тъй като явно никой не знае къде е кумът...
Не мога да повярвам, че се провали, Калъм не се проваля в нищо.
Но трябва да продължим.
Така че, Дитер, ще минем направо към теб.
Да се изправя пред всички ви сега..
Което определено е наистина впечатляваща гледка!
И гледайки моята красива съпруга да седи там,
и дъщеря ми, изглеждайки като прекласна млада дама,
ми е трудно да повярвам когато пристигнахме тук,
колко уплашени бяхме
и каква разлика направи една специално сготвена порция зеле!
Така че, моля, позволете ми да ви разкажа историята на това зеле...
Много се извинявам на всички!
Закъснях за речта си, знам.
Кумът, знаех, че няма да ни разочарова!
Моля те, недей така.
Ще ти отстъпя мястото и ще подължа по-късно.
Не, не, не. Няма нужда да сядаш, може да направим дует.
Изглежда подходящо, предвид че сме партньори преди всичко.
Наистина, партньори.
Загърбихме миналото и гледаме към бъдещето,
и сме готови за това, което руснаците са ни приготвили.
Точно така.
Нека не позволяваме на миналото да ни попречи.
Каква полза от това?
Колко непродуктивно, би било, ако ако оставим това, което се случи...
да ни преследва във всичките ни действия.
Вярваш ли, че го мисли?
Трябва да осъзнае, че вече няма работа за него..
Беше му заповядано да направи Дитер един от нас и той го направи!
Намерих я. Речта си!
Аз също щях да започна с историята за зелето.
Ще дойдеш ли тук за момент?
Каква е присъдата?
Как нормален съм?
След малко, г-н Фъргюсън.
Трябваше да знаете до сега, нали?
Имахте достатъчно дълга обедна почивка.
Траеше колкото дневна екскурзия.
Г-н Фъргюсън, ще обсъдим откритията ни с вас скоро.
Откриятия? Това звучи зловещо.
Но какво става с другият проблем, брат ми?
Трябва да му пратите някой веднага или най-късно сутринта.
Всичко с времето си, г-н Фъргюсън.
Благодаря, че спряхте. Много любезно.
Здравейте, трябва да ида в Лондон, в центъра на Лондон и бързам.
Не искат да ме послушат!
Взе ли всичко? - Да, така мисля.
Значи си готова за пътуването?
Да. И вие ли ще дойдете?
Да.
Защо не отидеш да почакаш колата?
След малко ще дойдем.
Не знам как го направи, Кати.
Не се изказвай предварително, може да промени мнението си.
Чудя се за какво си мисли през нощта?
Мислиш ли, че вижда лицата на хората, които е измъчвата?
Сигурна съм, че не.
Съмнявам се, че изобщо има въображение... или някакви спомени.
Да нямаш спомени... как е възможно това?
Американска кола.
Не се притеснявай, няма да се опитам да скоча от колата.
Има радио. Може би трябва да пуснем музика.
Тази музика...
това всъщност ни сприятели, нали?
Беше музиката. - Да, от части.
Искам да ти благодаря, че беше тук и произнесе речта, Калъм.
Знам, че беше трудно. Наистина.
Това място ще ми липсва. Това е последният ми път тук.
Какво имаш предвид? Ти обичаш да идваш тук!
Продадено е, защото армията и Тайните Служби няма да го ползват повече.
Някой ще го срути най-вероятно.
Така или иначе няма да се върна тук.
Отиди да танцуваш, Луси! Хайде. Аз ще се оправя.
Трябва да ви благодаря за прекрасната книга, която ми подарихте.
Щедър жест, тези стари приказки са невероятни.
Радвам се, че ти харесва. - Сигурно е безценна.
Безценна, не. Ценна е!
Имам втори том също като този в къщи.
Не можах да реша кой да ти подаря. - Избрал си правилният, благодаря.
Калъм... просто се чудех... Добре ли е?
Да.
Нещо случило ли се е между вас? Различни мнения?
Нещо свързано с работата? Или нещо друго...?
Не, уверявам ви, няма нищо.
Здравей Пийт, все още си тук както виждам.
Знаех, че ще се върнеш!
Това е последното място на което ще ме потърсят.
Не мога да се върна в хотела, ще ме чакат.
Имам само няколко часа, да направя нещо, после ще е късно.
Този човек греши за абсолютно всичко.
Мисли си, че може да спаси света, ако всички имаме ядрени бомби!
На никой не му трябва бомба, чуваш ли?
Спорят за бъдещето на света.
Виждам.
Не е толкова просто... руснаците са много опасни.
Ако ние кажем, че ще ги взривим, това прави ли ги по-малко опасни?
Казвам ти, или ще се взривим сами, или изцяло ще се оттървем от бомбата.
Няма средно положение!
Едно бъдеще, без бомбата. Той никога няма да се случи.
Не и след като току-що сме я изобретили!
Но никога не се знае.
Говорейки за бъдещето... искам да прекарам остатъка от живота си с теб.
Какво?
Няма да ме накараш да го повторя, нали?
Каквото и да стане... дали всички ще се взривим,
или се бием с руснаците скоро, или дори тази сутрин...
или дори да успеем да избегнем всичко това.
Каквото и да е, аз искам да съм с теб, когато се случи.
Дори не знам какво ще правя следващата седмица, Рейчъл
какво остава за остатъка от живота ти, знам.
Но искам да знаеш...
Мисля, че трябва да направим това.
Мога да ти го кажа и по-простичко.
Още не са те.
Ще е по-добре да го направим тук, отколкото на пристанището.
По-спокойно е. - Благодаря, че се сети за това.
Ние бяхме тук с него, точно в това кафене,
с Клайнау. - Наистина ли?
Реших да го направя.
Ще свидетелствам на процеса. Не е нужно да се притесняваш.
Просто трябва да...
Не, няма проблем.
Може да отидеш... сама.
Благодаря.
Трябва да покажем, че и вярваме.
Капитан Фъргюсън, това би направил той, нали?
Не съм сигурна, че би поел този риск!
Виктор каза, че се притеснява за него. Трябва да разбера защо.
Ето ги и тях.
Заобградете отзад.
Къде е групата от Лондон?
От тук, моля, елате с нас.
Направихме го!
Не знаеш дали да го направиш.
Какво?
За каквото и да си мислиш...
не знаеш дали да го направиш.
Не винаги знаеш какво си мисля.
Така ли? Когато съм грешала?
Сигурен съм, че се е случвало.
Освен това, грешиш за тази вечер...
Реших. - Добре.
Това хубаво ли е? - Да.
Ще се опитам да се върна в САЩ, да видя дали ще ме приемат обратно.
Може би няма да ми позволят. Няма да е лесно.
Преди имах мечта да си имам собствено радиопредаване.
Онази вечер си помислих:
"Защо, по дяволите, да се отказвам от всичко това?"
Трябва да имам смелостта да опитам.
Трябва, Ева.
Имах най-различни мечти като малка, тогава не знаех как е устроен света.
Колко хора има, които искат да ти попречат,
колко трудно е да накараш хората да мислят по различен начин за нещо,
дори и най-очевидните неща.
Като това да седиш в същият ресторант както тях.
Но, знаеш ли, няма причина, да не можем по незначителен начин,
много незначителен начин...
да се опитаме да променим част от това.
Какво мислиш?
Това звучи като добра идея, Ева.
Защото ние имаме много излишна енергия, нали, ти и аз?
Защо да не я използваме? Да ядосаме хората с нея?
Мисля, че трябва да го направиш.
Ами ти?
След като вече не си войник, какво ще направиш?
Е, кой знае?
Ще видим.
Вече е сутрин. Закъснявам!
Не се притеснявай, прогонен съм.
Вече нищо не мога да направя на теб и брат ти.
Отивам на някакво ужасно място...
и много отдалечено.
Просто исках да ти покажа,
че все още мога да те намеря... че все още съм способен на това.
Впечетлен съм.
Значи ще ме запомниш.
Изненадан съм, че брат ти не тръгна след мен.
Това е, защото вече не си толкова важен.
Той иска да ги удари, където ще ги заболи много повече.
Кой е, по дяволите?
Рум-сервиз. - Рум-сервиз?
Не съм искал рум-сервиз и не знаете ли колко е часа?
Знам колко е часът, да - 6:45.
Съжалявам за увъртането, просто исках да ми отвориш.
Какво искаш? - Биргит Менц се върна в Германия.
Съгласи се да даде показания.
Исках да ти кажа това и да ти благодаря за помощта.
И трябваше да го направиш сега? - Да, бях развълнувана!
Ще получи по-малка присъда, но това, което той е направил беше по-лошо.
Толкова хора са загинали заради него,
и вече няма да може да се промъкне в Тайните ни Служби.
Нещо повече, това ще помогне да спрем да измъчваме хората.
Това е истинско постижение, Калъм, и за двама ни.
Да, точно така! Трябва да празнуваме.
Мисля, че имам портокал някъде тук.
Пазих го за такъв момент.
Не е много свеж, нали?
Струва колкото теглото му в злато.
Последвах инструкциите ти... и те подействаха.
Естествено.
Знаеш ли какво си мислех?
Че съм грешал за всичко.
Но ти никога не грешиш, Калъм, помниш ли?
Това е вярно, разбира се.
Сгреших...
като не тръгнах след онези хора, докато не победим руснаците.
Това беше лошо решение. Ти беше права.
Виновните за тези престъпления...
трябва да ги преследваме до края на земята.
Е, хванахме един от тях! И те уверявам, че няма да спра до тук.
Хванахме Клайнау, Калъм! - А Дитер се ожени.
Виктор намери още доказателства срещу него.
Наистина ли? За Дитер?
Така или иначе, нямаше да можем да направим нищо.
В края на краищата, той беше прекалено важен.
Винаги ще има такива, които са недосегаеми, макар че това е ужасно.
Но това не пречи на победата ни.
Не... наистина не пречи, Калъм.
Къде е щастливата двойка сега?
На път са да напуснат хотела и да отидат на меден месец.
Не очаквам, че ще ги видя повече.
Виктор? Добре ли си?
Не трябва ли да си в болницата?
Трябва спешно да говоря с г-н Линдзи-Джоунс!
Виктор! Много е рано за визити!
За щастие, всички сме будни, защото Луси отива на почивка.
Имам да ви кажа нещо много важно, г-н Линдзи-Джоунс...
Един момент, Виктор. Таксито ти е тук.
Изкарай си добре.
Луси...
тази сутрин изглеждаш като прекрасна млада жена.
Значи пак си избягал от болницата, както виждам.
Да. Станах много добър в това.
Но мозъчни лекарите не са ме чуваха, затова...
Харолд, вие сте единственият човек, който може да помогне!
Как, Виктор?
Брат ми ще се опита да направи нещо
и искам да го спрете, защото аз не мисля, че ще мога.
За какво трябва да го спра?
Няма да ми повярвате,
защото стоя тук по пижама, изглеждайки нелепо, но трябва да ме чуете...
Не съм луд, Харолд, със сигурност не и за това.
Намерих документи, които доказват...
че Дитер е участвал във военни престъпления.
Екзекуции на работници.
Наистина ли?
Видях ги заедно с Калъм снощи. Мислех, че има нещо, че нещо не е наред.
Харолд.
Калъм ще го убие. - Виктор...
Казах ти, че няма да ми повярваш!
Но той ще го направи,
и след като го осъдят, на процеса ще се опита,
което, разбира се, ще се провали, да каже на света.
Виктор!
Дори и това да беше вярно,
и аз съм склонен да повярвам, че може да е вярно...
как бих могъл да направя нещо?
Можете!
Вие сте единственият човек с власт, който Калъм уважава.
Вече не, уверявам те.
Трябва да направите нещо, Харолд! Само вие можете!
Да попречим на Калъм не е лесно...
Моля те!
Знам, че искаш да му помогнеш, защото държиш на него,
И двамата държим много на него.
Г-н Рингууд.
Ще ми извикате ли такси, моля, което да тръгне след 10 мин.
Ще идем до руините, обещах и още една порция карамел..
И след това имам още една поръчка. Разбира се, сър.
И поздравления, сър, и на двама ви.
Не изглеждам ли като английски джентълмен днес?
Искам да си поиграя с приятелите ми.
От дни, ме моли за карамелени ябълки, а сега иска да отиде там.
Не се бави. - Няма, скъпа.
Обещавам.
Кал!
Какво правиш с това?
Не трябва да си тук. Какво правиш тук, Виктор?!
Грижа се за теб. - Не, не се.
Не, няма да го направиш. Няма.
Не трябваше да си тук, Виктор!
Ето ме, г-н Линдзи-Джоунс, получих съобщението ви.
Влизай, влизай.
Ето я тук.
Това е другата книга с приказки за която ти казах.
И си помислих, че трябва да ти дам и нея.
Трябва да са заедно.
Това е изключително мило и щедро.
Не, не, това е жест, просто един малък жест.
Но искам да те помоля за услуга, след като си тук.
Г-жа Гортън и прислужницата ми ги няма, и трябва да нахраня пилетата.
Може ли да задържиш вратата?
Иначе може да избягат! - Разбира се.
Моля, влез и ти, подобре е така.
Съседите ще са много доволни, когато се оттърва от тях.
Което възнамерявам да направя скоро, Но нека ти покажа какво пазя тук.
Секретни документи от МВнР на които да си снасят яйцата.
Каква по-добра полза от тях!
И това...
Използвам го да убивам плъхове.
Значи е зареден? - Да.
Не знам какво друго да направя.
Нямам никаква представа.
Правя го защото държа на него.
Обичам Калъм като син.
Глупаво е да си го мисля, знам.
Ето те, Виктор.
Закъсня. - Да, винаги закъснявам.
А аз си тръгвам последна, както виждаш.
Получих това писмо от Харолд.
Значи той е жив?
Пресата и всички казват, че щом е изчезнал така, сигурно се е самоубил.
Пише ли къде е?
Не, за да не можем да го намерим.
Повечето от писмото е за мен, но има пасаж в който казва,
"Моля те, покажи това на момчетата"
така че, разбира се.
Аз съм някъде във Франция.
Мисля, че е по-добре да не съм твърде точен...
и ще изпратя това на много мили далеч от местоположението ми.
Опитвам се да бъда като Виктор,
и да подредя библиотеката в която се намирам.
Добрият г-н, който е начело ми позволява да опитам.
Всички книги са в хаос след войната,
в напълно погрешен ред,
но не съм толкова добър в това, колкото Виктор.
Може би ще ме открият тук,
и повече никога няма да ви видя.
Всъщност, очаквам човек от Тайните Служби
да влезе през вратата, по всяко време.
Също бих се радвал, ако все още не казвате на Луси.
Скоро ще намеря думи сам да и кажа за случилото се.
Просто исках да знаете, че това което направих беше отчаян акт...
и, разбира се, много нескопосан акт...
оставяйки такава следа от бъркотия и мъка,
малко момиче без баща, и всичко останало.
Но това беше единственото, което можех да направя.
Беше акт на любов.
Не биваше да се обвинява за случилото се,
за това, което мислеше, че трябва да направи преди войната.
Как може всичко да е по негова вина?
Един добър човек.
Липсва ми ужасно много.
Да...
Имам покана от Калъм.
Последният ден на хотела.
Ще слезем да видим балната зала, тъй като е последния ден на хотела...
да я видим преди... преди да го срутят.
И си мислех, че може да предложа нещо революционно...
да слезете долу с нас.
Виж кой е тук!
Е, нямаше как да пропусна това!
Донесох ти нещо.
Това е снимка на Клайнау...
след като току-що е осъден на доживотен затвор.
Благодаря, ще си я сложа над камината.
Ще дойде долу, нали? Да пийнем по нещо.
Няма храна, но Калъм ще изсвири новата си композиция.
Не е лоша. Вече съм я чувала.
Чакай... не е лоша? Новата композиция?
Това ли е всичко?
Не.
Прекрасна е.