Лондон, 3 август 1896 г.
Д-р Хорейшио Казънс
Три години по-късно
Добро утро, госпожо Тру.
Госпожо Тру. - Госпожице Адеър.
Изглеждате великолепно. - И аз така мисля.
Сиропиталище "Света Ромолда"
Прочетете "Стар"!
Малади убива пета жертва.
Скоро ще засенчи и Изкормвача.
Знаеш ли как ще завърши това?
Проблясъците не идват по поръчка.
Да не стигаме до крайности като при кръчмаря.
Той имаше пушка. - Чувала съм това оправдание.
Когато имат пушки.
Какво е момичето? - Мъртъл Хаплиш.
Нещо, свързано с гласа й.
Добър ден. Г-н Хаплиш? - Да. Вие ли сте...
Амалия Тру. Това е колежката ми Пенанс Адеър.
Свещеникът ви е казал, че ще дойдем. - Да, относно Мъртъл.
Може да... влезете.
Жено! Моля, заповядайте във... салона.
Казват, че Мъртъл може да е... Докосната.
Чували сме за тези момичета в последните години.
Не са съвсем в ред.
Да си Докоснат, не е недостатък на характера.
Онази убийца Малади - не е ли и тя от тях?
Не знам дали е Докосната.
Не знаем и за Мъртъл. - Определено е Докосната.
Докосната от Опашатия.
Мислим, че... има сатанински елемент.
Луцифер се е вселил в нея и говори чрез нея.
Марш горе!
Свещеникът спомена, че е свързано с езика.
Да, Сатаната го е стиснал и плюе мръсотия.
Превърнал е устата й в нощно гърне.
Това е малко пресилено.
Нов чайник. Обажда, когато е... - Софи!
Мъртъл вкъщи ли е сега?
Защо е окована? - За да не зарази другите.
Пръждосвайте се!
С новите закони само Мъртъл можеше да работи,
но сега пък тази беля.
Мъртъл, аз съм Пенанс, а това е госпожа Тру.
Може ли да седна?
Дойдохме да ти помогнем.
Много момичета имат странни прояви или способности.
С г-жа Тру работим с тях и си живеят нормално.
Съгласна ли си на това?
Говори, Мъртъл. - Тоест говори, Сатана.
Виждате ли?
Мъртъл, нали ме разбираш?
А сега?
Китайски?! - Повечето.
Някои части бяха на руски и може би... турски.
Всякакви езици се смесват в главата й.
Откъде Мъртъл да е научила китайски?
Дори не е виждала китаец.
Поне можем да изключим сатанинска намеса.
Онези акробати?
Не, те само подскачаха.
Премятат се и ходят по въже в Барни Парк.
Не им бе чиста работата, още тогава го казах.
Имаха и маймунка, погледна ме право в очите.
Добре... Позволете да бъда откровена.
Благодарни сме за шанса да се погрижим за Мъртъл...
Задръж ги тук!
Ясно.
Господа... Може ли да се държим цивилизовано?
Кучка!
Пенанс! Светило!
Докарай каретата!
Татко, госпожата се бие!
Не!
Да бягаме!
Мъртъл, бягай!
Тру!
Видя ли това лице?
Май предпочитам пушките.
Вземам си думите назад.
Твърде бавни сме. Ще трябва да направим смяна.
Имаш предвид... Но то е само прототип.
И на нас ни е за първи път.
Наведете се!
Варда!
Дръжте се!
Мисля, че е най-добре да останеш при нас, ако нямаш нищо против.
Ще се оправим с тези типове.
Ще разберем какво искат или... какво са.
Как ще се оправим с тях, Тру?
Ще отидем на опера.
Ето на, вече имаме план.
Н Е В Ъ З М О Ж Н И Т Е Докоснати
Това е само някаква си жена.
Убила е петима мъже. Не е каква да е жена.
Да, убийства... Много неприятно.
Тази Малади е луда.
Сформиран е специален отряд да я търси.
Какво значение има дали е Докосната? Това е под нивото ни.
Тя не убива проститутки, Ваша милост. Това са почтени мъже.
Психоаналитици!
Премиерът смята да заеме официална позиция относно Докоснатите.
Трябва да решим каква.
Няколко женици, които правят фокуси.
Не са само жени и са повече от няколко.
Стотици са и са придобили уникални, необясними умения.
Лавиния Бидлоу ги е превърнала в кауза.
Затова и премиерът трябва да...
Нападат се жени, обвиняват се във вещерство и вуду магии...
Фантасмагории!
Това са биологични аномалии, причинени от електричество.
Лорд Масън?
Едно момиче започна работа във фабриката ми на пресата.
Подхлъзнало се и машината захапала ръката му.
Но то я извадило.
Натиск от три тона,
а момичето се отърва без драскотина. Имаше радостни възгласи.
Тогава да го включим във войната с бурите.
Машината се е счупила. Казвам ви, господа,
не става въпрос за изпращане на войски или срив на пазарите.
Премиерът няма да заеме позиция по въпроса за Докоснатите,
нито ще допусне официални дебати по темата.
Не и преди да разберем естеството и мащаба на атаката.
Атака?!
Обявявате Докоснатите за заплаха за империята?
Която сме се заклели да пазим.
Срещу всеки враг.
И кога се очаква да се случи тази атака?
Случи се преди три години.
На 3 август 1896 г.
В един сив понеделник.
Преди това не е имало и един случай на Докоснат.
И няма Докоснати извън Лондон.
Засегнатите в чужбина са били тук тогава.
Също така няма засегнати мъже с положение.
Това е гениалният замисъл -
атакуваха ни чрез жените.
Кой? Това са няколко странни случки, не монголските орди.
Не съдете за дължината на сабята по забитото в плътта ви.
Минавате границата... - Умишлено е замислено така,
че да виждаме частите, но не и цялото.
Филантропи като Лавиния Бидлоу виждат страданието на поразените.
Простолюдието вижда зловеща убийца.
А вие виждате счупена машина.
Точно това виждам. Най-великата машина,
сърцето на империята ни рязко е спряно
от прищевките и амбициите на тези, които не трябва да имат амбиции.
Това е ерата на енергията. Новата енергия.
Рентгенът, радиото... - Електричеството.
Ние сме първото поколение, свикнало с невъзможното.
Това, от което жените се стряскат днес, утре ще приемат,
а вдругиден ще изискват.
Отнася се и за пришълците и различните.
Това е оръжието, което се размахва, и не от нас.
Сабята е забита, господа.
Трябва да разберем чия е ръката на дръжката.
Никой да не влиза.
Върни се тук и стига си лентяйствал!
Ако изостанем още, лошо ви се пише!
Не пред полицая, прояви малко уважение.
Следовател Мънди? Вие сте от специалния отряд, нали?
Ще искате да видите това. - Така ли?
Пазете си главата.
Един копач я намерил. Почти се целунали.
Виждате ли раните от нож?
Другите донесоха лампи.
Видели това на стената и разбрали, че пак е била онази.
Послание.
Не и от Малади. - Откъде сте сигурен?
Тя пише грамотно.
Копачът разпознал ли е жертвата?
Не. Няма и много за разпознаване след плъховете.
Тук често се подслоняват бездомници и пияници.
Тази жена не е била такава. Накъде води този тунел?
Трябваше да обслужва южната линия, но го закриха.
Има много работа по разширяването на подземната железница.
Този град ще рухне. Не ви завиждам за професията.
Кой е преместил тялото?
Сигурно... Момент, какво? Не, тук си беше.
Не е убита тук.
И кръвта й е изсъхнала по-отдавна, отколкото на това прасе.
Не... Много намеци подхвърляте.
Съвсем умишлено. Съберете всички работници.
Огледайте ги за кръв по ръцете или дрехите.
Не може да спрете работата, гоним график!
Какво е това пред едно убийство?
Не сте първите, които искат да припишат нещо на Малади.
Хората мислят, че всяка Докосната, която видят, може да е тя.
А някои от Докоснатите са наистина странни.
Тръпки те побиват. А вие оставяте убиец да се отърве безнаказано,
като затруднявате залавянето на друг. Заради един график!
Знам това-онова за вас, Франк Мънди.
С бой можете да измъкнете самопризнания и от камък.
Правите се на почтен, но дори вие отговаряте пред някого.
Точно така. Пред нея.
Тази жена е издъхнала по ужасен начин.
Не мисля, че вие сте я убили, но няма да я заровите.
Вие сте от специалния отряд.
Ако това не е дело на Малади, не е ваша работа.
Дело на Малади е. Оставила е послание!
Кажете ми какво пишеше, преди да го разкрасите.
Още една лъжа, и вече не съм следовател,
а "ангълът" на смъртта!
Оставете отворено. Г-жа Тру се връща с нов обитател.
Идват с "пролатипа" на Пенанс.
Автокаретата ли?
Трябва да я видиш, Примроуз.
Автомобилите са нещо обичайно.
Обичайно ли? Има едва няколко броя.
Едва ли ще разбереш, но майка каза, че са напаст.
Наскоро ли го каза? При някое посещение, което сме пропуснали?
Ти пък какво разбираш от майчинство! - Примроуз!
Тя не го мислеше. - Не е твърде голяма да я натупам.
Пазете се!
Добър ден.
Не се тълпете толкова около тях.
Това е просто карета.
Не. Леле, мама му стара!
Мъртъл, това е д-р Хорейшио Казънс. Той доста ругае.
Не е вярно. Как мина?
Имаше премеждия.
Луси, трябва да пиша на г-жа Бидлоу за нападението.
Какво нападение? - Луси... Лист и химикал.
Ще те превържа. - Първо да обсъдим нещата.
Не, после. - Това е само драскотина.
Примроуз? - Не мога да се возя в него.
Помня, че се оплакваше, че тук няма твои връстници.
Аз съм г-ца Чатауей, но може да ме наричаш Примроуз.
Надявам се да станем приятелки.
Каква е твоята странност? Аз съм едра.
Като заговоря, не знам как ще звучи.
Мъртъл има езикова особеност. Може да й предложиш чаша чай.
Искаш ли... - Тя знае английски.
Но не го говори. - Да, проблемът е с устата ми.
Добре, ела.
Трябва да се оженим в това нещо.
Хората ни нападат, откакто се знае, че сме Докоснати.
И преди това. - Не, днес беше различно.
Колкото повече процъфтяваме, толкова повече ни нападат.
Но защо им е... - Мъртъл.
Едва ли е първата. Мисля, че го правят от известно време.
Вече търсихме доста "избягали" момичета.
Господи!
Трябва да се подсигурим. Залостете всички врати и прозорци.
Мога да заложа капанчета. Не смъртоносни, но възпрепятстващи.
Всеки да се отчита къде ходи и кога.
Никой да не излиза по тъмно и сам. - Дори посетители.
Беше веднъж. - Уча момичетата да се бият.
Продължавай. - Но не използвай странностите им.
Има много варианти. Важното е самоувереността.
Както казваше мама,
ако гледаш някого в очите, можеш и да му ги извадиш.
Мъдра жена. - Но не правете и това.
Уведомете Краля на просяците, че искам да говоря с него.
Плащаме му за закрила и сведения за потенциални кандидати.
Трябва да разбера дали ги дава и на друг.
Тук, утре сутринта. Пратете вест.
Не става така, г-жо Тру.
Не може да помолиш Краля на просяците да дойде.
Не е молба.
Добре. Ела да се погрижа за драскотината,
щом бързаш да си създадеш нови врагове.
Посещение от Огъстъс Бидлоу, господине.
Оги! Извинявай, че се забавих.
Забавих ли се? Не знам кое време е.
Те са нещастни.
Семейство Хъмфри ли? Ами да, стари са.
Враните. Не би трябвало да се събират тук.
Искаш да кажеш, че идва цялото вранско войнство?
Не ми харесва, че имат такава лоша слава.
Те са интелигентни създания.
Превъзнасяме чучулигите, а те не са...
Социални. Да, Оги, позицията ти за птиците е същата от "Итън" насам.
Не, благодаря.
Мисля, че са тук като гръцки хор за лошото ти настроение.
Какво е смутило душевното ти спокойствие?
Сигурно сестра ти е ядосана за нещо.
Не. Направих една глупост.
Тя не затова е...
Много...
Знаеш за приюта на Лавиния, за Докоснатите.
Да, как се наричаше... - Сиропиталището.
За сираците, да. - Не, за Докоснатите.
Да, те са ужасни.
Чудесни. Тъжни?
Не знаеш ли какво означава думата? - Докоснати? Да. Те са...
Имат странни деформации, недъзи.
Племенницата на Олдертън Мъсгроув се носи във въздуха.
Наистина ли? - На два пръста над земята.
Не може да отиде никъде, ако не я влачиш. Мъсгроув е бесен.
Трябва да е тайна.
И Лавиния е отворила дома си за тях, което е предмет на спорове...
Тя току-що получи вест от вдовицата, която ръководи нещата,
че едно Докоснато момиче е било нападнато.
Момичето е невредимо, но Лавиния се е разлютила.
"Обществото трябва да приеме, че Докоснатите са сред нас..."
Аз отбелязах, че не са сред нас.
В Сиропиталището са. Тя ме нарече "гений",
което е по-лошо от "глупак".
Никога не знам какво...
Поканила ги е на опера!
Довечера, в нашата ложа!
Изхвърлила е семейство Ван Алдър заради тези жени.
Много ли са уродливи? - Нямам представа.
Ще дойдат вдовицата - г-жа Тру, и приятелката й.
Мислиш, че са уродливи ли?
Все едно, флиртувай с грозната. Това създава неочакван баланс.
Не умея да флиртувам. Тези хора ми създават безпокойство.
Ами ако тя изглежда като човека-слон?
Значи сигурно тя е грозната.
Трябва да дойдеш.
На опера?! - Ти разбираш от флиртове.
А и не ти пречи, ако хората са странни.
Затова сме приятели. - Но операта е "Фауст"!
Моля те!
Ще направя каквото кажеш.
Хората и без това критикуват увлечението на Лавиния по тях.
Ако не мине добре...
Имам среща с финансовия министър
относно следващата сбирка на "Фериманс".
На "Фериманс"?!
Какво общо има министърът с твоя езически сексклуб?
Общото е какво ще направи, за да му дам снимките от предния път.
Такъв е принципът на клуба. Жонглираме с услуги и заплахи
и тук-там някоя божествена нощ, в която всичко е позволено.
Не е само клуб, а етос.
И не ми се слушат три часа нравоучително цвилене
сред куп омразни хора само защото Лавиния е обезумяла.
Не е обезумяла!
Прости грубостта ми.
Но тя наистина те командори. - Знам.
Ще дойда довечера.
Ако... - Какво?! Аз?!
Във "Фериманс"? Не! Хюго, моля те...
Сексклубът е флиртуване в много по-страшен вариант!
Не е нужно да флиртуваш. Трябва само да се отпуснеш
и да потърпиш някой да флиртува с теб.
Това са условията ми.
Скучноват.
Що се отнася до обществото,
Огъстъс Бидлоу не подлежи на укор и неуважение.
Идеален е. - За какво?
Вече не е нужно да носиш това.
А, вярно - ти наистина си прислужница.
Обичам да гледам как работиш. Сякаш дирижираш.
Ако ядосаш Краля на просяците, ще чуеш цяла симфония.
Не заслужаваш да живееш така. С такава дарба
трябва да лекуваш благородници, не разбойници и уроди.
Тази дарба ме категоризира като знахар чародей.
Вече не придирям.
Няма ли да обориш това, че съм урод?
Виж - рокля за теб. - Влизай смело, само оперирам.
Много е красива. Има и бележка.
Вярно. Довечера съм на опера.
Имах проблясък.
"За да придружите мен и брат ми Огъстъс
на премиерата на "Фауст". Лавиния Бидлоу."
Ще й предам съобщението.
Пишеш й, че са ви нападнали, а тя ви кани на спектакъл?!
И дори изпраща тоалет.
А кога ще си почиваш?
Това е опера, не тежък труд.
Освен това... мисля, че трябва да съм там.
Неприятности?
Вечерята скоро ще е готова.
Лавиния наистина ли мисли, че това ще ми стане?
Роклята е подходяща.
Ще притиска раната.
Госпожо Тру! - Госпожице Адеър!
Изглеждате великолепно. - И аз така мисля.
Като в приказка!
С принц и дуел.
Не съм сигурна в реверанса си. - Аз - в дишането си.
Не смятам да дишам. Счита се за невъзпитано.
Боли ли? - Сърби.
Това е по-неприятно.
Трябва ли да ходим? Кажи "да", или ще се разплача.
Трябва.
Само да знаех защо.
Остави ни.
Това е Одиум. Извинете вонята.
Не можеш да го навреш във вана. Деклън Орън.
Кралят на просяците! Или...
Г-н Орън - Пенанс Адеър. - Да, знам.
Великата изобретателка. - Не съм велика.
Сигурно сте чули... - Знаете ли как изглежда това?
Куцо и сакато е разбрало, че ме привиквате като кученце.
Има си канали. - Днес ни нападнаха.
Само веднъж ли?
Опитаха се да отвлекат Мъртъл Хаплиш.
Сигурно отдавна го правят, но този път бяха видени.
Представляват опасност за нас и всички, свързани с нас.
А се постарахте да се разчуе, че и аз съм свързан с вас.
Така ме принуждавате да ви помогна,
а сега ми го заявихте в лицето.
Наистина търся начин нещата да се развият така,
че да не ви пречукам.
Ще е по-добре да не го правите.
Ама и вас си ви бива!
Продадохте ни информацията за Мъртъл.
И се чудите дали съм я продал и на друг.
Ами чудете се, принцесо. Това си е моя работа.
Като не броим святото ми съпружество,
нищо не е недостъпно за други.
Нуждаем се от закрила и информация - недостъпна за други,
за това кой преследва Докоснатите и защо.
Стига фасони, кажете си цената.
Не сте толкова богати. - Но сме находчиви.
Така ли? Тогава искам дворцовите скъпоценности.
Нима го обмисляте?
Ще започнем с подарък заради днешното своеволие.
Автоматизирана моторна карета, моделирана лично за вас.
И ще ви платим, ако ни помогнете.
Достатъчно луда сте да ме предизвикате,
но се опитайте да не го правите.
Ако се наложи, ще накълцам лицето ви до неузнаваемост.
Това не е моето лице.
Нали щеше да ги сплашиш?
Разпери пръсти. - Чакай...
Протегни ръка и разпери проклетите си пръсти!
Хюго, ела насам.
Приключвам след балета в пето действие преди сцената в тъмницата.
Хюго, слушаш ли ме?
Да, сцената в тъмницата. - Да.
Не сте ли съгласна, г-це Бидлоу?
Трябва ли да водим война заради думи?
Омръзнаха ми тези истерични вопли заради френския уклон в езика ни.
Краят на века е, тези древни предразсъдъци са безполезни.
Д-р Белдън, и вие въвеждате нови термини,
като практикувате психоанализа, нали?
Напоследък всяка седмица.
Езикът не се нуждае от застой, а от специфичност.
С радост бих изхвърлила думата "мил".
Много е безлична, нали, Огъстъс? Огъстъс!
Моля? - Говорихме за това по-рано.
За специфичността на съвременния език.
Да, да. Много е мило.
Ако става въпрос за френска терминология, има неща,
за които ние британците просто нямаме названия.
Извинете ме.
Всички знаем какво има предвид.
Суон защо е тук, за бога?
Да, разбирам те. Много импулсивно.
Лорд Масън. Надявам се, че сте добре.
Да, г-це Бидлоу, благодаря. Д-р Белдън. Суон.
Обсъждахме паниката на разни стари мъже
относно някои френски термини.
За единия имаше дебат в парламента. Кой беше?
"Актьори". - "Актьори".
Ето, казахме го, а оживяхме.
Не е паника да не харесваш нещо.
Нито има смисъл да заменяме
чудесна англосаксонска дума с чуждестранна.
В Англия казваме "трупа".
С какво "актьори" е по-добра?
Има единствено число.
Можем да говорим за един актьор,
а "трупа" се използва само за група хора.
Не допуска идеята, че един човек
може да е пълноценно същество.
Г-жо Амалия Тру, г-це Адеър, да ви представя лорд Масън.
Г-жа Тру ръководи Сиропиталището. - Разбирам.
Коя от двете е грозната? - Значи и вие сте от поразените?
Докоснатите. Не се смятаме за поразени.
Може би някои жени имат повече късмет с естеството на дефекта.
Така е, но повече страдат от възприятията на обществото.
Вие с какви повреди сте?
Простете, той имаше предвид мен.
Защото... изглеждате доста добре.
А и имате приюта, Сиропиталището.
Това изглежда... нормално.
Г-ца Бидлоу го ръководи. Ние сме само трупа.
Брат ми се изказа от името на всички.
Нямат търпение да разберат какви са странностите ви.
Става въпрос за фокуси. - Не са фокуси.
Пенанс е изобретател. Дори създател.
Има само един Създател.
Аз виждам енергията. Потенциална енергия, като с електричеството.
Виждам къде иска да отиде или да се установи.
Това ми помага с изобретенията.
А вие? - Г-жа Тру е няколко крачки напред.
Предсказателка, значи. - Не е толкова грандиозно.
Значи да не питам как ще умра?
Със сигурност ще е свързано с френска дума.
Виждате бъдещето? - Кратки откъси.
Колкото е полезно, толкова и объркващо.
Били сте войник, знаете какво е мислено да се върнеш в битката.
Аз прескачам напред. - Не съм казвал, че съм бил войник.
Сигурно ще го кажете. - Не, личи си по очите.
Оценявате всяка заплаха.
Лорд Масън е последната защита пред бича на новото.
Видял съм твърде много промени, за да се боря с това,
но хаосът не е промяна.
Да крещите, за да ви забележат, не ви прави достойни.
В нашия свят има хармония, която си струва да се пази.
Но хармония е, когато различни гласове пеят различни ноти.
Да. И един е винаги над друг.
Дами.
Убих Дявола. - Това е Малади!
Наистина е Малади.
Никой ли няма да ми благодари?
Спокойно.
Не се притеснявай, ти не си виновна.
Виновен е докторът.
Колко много хора!
Всички ли сте дошли с шапки?
Сега мозъците ви са оголени. Не.
Ще носите венец от змиорки
с опашката в устата си.
Моля ви!
Не си тръгвайте.
Специалитетът на Дявола е змиорката.
Която познавате като Змията.
Но е само Адам. Като се плъзга, е все същото.
Ева е имала слива.
Защо съм тук?
Дойдох да убия един ангел, който...
Но колкото повече се приближавах,
толкова повече усещах, че съм дошла заради...
Защото видях Бог.
Целият беше светлина. Сложи на главата ми венец.
Той дойде. Дойде при всички ни, а вие му обърнахте гръб.
Излъгахте. Казахте, че няма да дойде.
Но той тананика. Как пее!
Така и не го разбрах, но усещам тананикането му
като гребен в гърлото си.
Усещам го
Усещам го.
Него, тук.
Кой...
Майната му. Вземи ангела.
Нищо? Никой?
Кажи ми какво искаш!
Или съм дошла тук за нещо, или за да лумне огън!
О, не! Тя падна!
Мишки, малки мишчици.
Как още ти е твърд?
По дяволите! Не спирай.
Брей!
Предай ми момичето.
Не.
Хубава я забърка, пойна птичке.
Шефке!
Хюго Суон?
Лорд Суон. Но този път ще ви простя грешката.
Сигурен съм, че моментът е тежък за вас.
Тъкмо напротив.
Най-опасната луда бе толкова близо до мен, колкото е Кити.
Кейти.
Сцената на внезапна смърт те кара да оцениш живота.
Той наистина го оцени.
Трябва да разпитам лорда насаме, Кейти.
Не виждам защо... - Ще стане по-бързо.
Но не напускайте театъра.
Никога не бих могла да го напусна.
Предполагам, че не сте се опитали да спрете Малади?
Доколкото знам, това е ваша работа.
Една млада вдовица я върши вместо вас.
Амалия Тру. Гостенка на Лавиния Бидлоу, ръководи Сиропиталището.
Малади е отвлякла момиче. Г-жа Тру я е погнала?
Закриля злочестите и се бие с опасни мъже.
Имате късмет, че не знае какви ги вършите.
Какви ги вършим заедно. Смятам ви за съдружник, един вид.
Аз не печеля от тази дейност. - Аз също. Засега.
Като ми изпратите достатъчно подходящи момичета
и даден инвеститор инвестира,
клуб "Фериманс" ще стане не само доходоносен бизнес,
а явление.
Може дори да забравя някои дългове.
Вземете шампанското, Франк.
Ще имате нужда от него.
Знам как се казва момичето, което Малади отвлече.
Вие също.
Една малка полиглотка.
Едно малко Докоснато момиченце -
само това трябваше да ми донесеш.
Харесва ми тази дума - "докоснат".
Сякаш Бог ни е сръчкал с пръст. Събудил ни е.
С всеки екземпляр съм все по-близо до това да открия
къде точно ни е докоснал.
Но няма да е днес.
Днес...
Да видим къде боли.
И без това не искахме, скапана пачавро!
Лудата твоя приятелка ли е?
Амалия?
Госпожо Тру?
Госпожице Адеър.
Изглеждате великолепно.
Бих се.
Днес така ни е тръгнало.
Не надвих. Малади отведе девойката.
Мери Брайтън се казвала.
Тя няма да я убие. Не и веднага, имаме време.
Имаме малко време.
Намерила си ободряващ начин да го прекараш.
Те започнаха.
Не, аз започнах.
Знам.
Трудностите те правят труден човек,
но късметът е най-добрият стимул.
Песента на Мери...
Докосна ме в сърцето.
Каза ми, че съм тук.
Че мястото ми е тук.
Както и твоето
и на всички Докоснати.
Вплетени сме в тъканта на света и е било писано да сме такива.
Ще намерим Мери и ще я накараме да пее.
Всички ще дойдат при нас и ще бъдат в безопасност.
Няма да са в безопасност.
Поне ще са по-малко самотни, а и това е нещо.
Нещо е.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО