Приятно гледане! Превод: LoveMeNot
Предпочиташ частна или държавна работа.
Те обикновено дават пълна информация.
И време за планиране.
Те предпочитат дискретен профил.
По-безопасно е.
Носи по-малко проблеми.
Дискретният профил остава незабелязан.
Времето може да е проблем.
Може да се наложи нещата да се ускорят.
Обучен си да се успокояваш.
Малко натиск и...
Организираната престъпност обича да оставя следи.
Кажи им, че си бил там. С кърваво послание.
Но, този работодател ти дава само име.
Понякога, не.
Увеличава риска... и таксата.
Но знаеш, че и в това има риск.
Другият риск от организирана престъпност:
Създава врагове.
От опит знаеш, че тя няма да се обади помощ...
докато не събере парите и обуе гащичките си.
От съществено значение е да запазиш спокойствие.
Довери се на плана и прецизността ти.
Две минути, тя да се обади на рецепция.
Между 15 и 30 секунди, за да дойде мениджърът.
Някой тъпак от нощната смяна.
Той ще се обади на шефа си или на Охраната.
И двамата ще спят.
Телефонът звъни на всеки шест секунди.
Ще звъни около четири пъти, преди да отговорят.
Това са още 18 секунди.
Още минута за изпращане на полицията.
В тази част на града...
полицията ще дойде след по-малко от три минути.
Ти си професионалист.
Експерт, верен на времето и прецизността.
Виртуоз.
ВИРТУОЗЪТ
Поддържаш инструментите си в перфектно състояние.
Професията изисква прецизност.
Прецизността изисква постоянство.
Живееш извън системата.
Без следа от истинската ти същност.
Ти си сянка.
Пази самоличността си защитена.
Избягвай пощенската служба на САЩ.
Отвори пощенска кутия от частна компания.
Без имена.
Без следи.
Увери се, че това е достатъчно...
за да запазиш анонимността си.
Може да пропуснеш задача.
Смяташ го за бизнес загуба.
Ти обаче, определяш компенсацията.
Разпознаваш кода.
Казвай.
Има нарушен протокол.
Това е изключение.
Ще възобновим процедурата.
Нямаме много време.
- Колко?
- 48 часа.
Няма много време за планиране.
Това е инцидент.
Струва ли си?
Двойно.
Ще бъда ясен. Много ясен.
За тази цена...
трябва да е деликатно.
Клиентът изисква много специфичен край.
Разбрах.
Добре.
Знаех, че ще го направиш.
Познаваме се отдавна.
Не ме поставяй в лошо положение.
- Обади ми се, когато приключиш.
- Подробности?
Попитай... дискретно,
днес в 6:32.
Шест. Три. Две.
ОБВИНЕНИЕ СРЕЩУ ИЗПЪЛНИТЕЛЯ, ОТТЕГЛЕНО
Нека изглежда като нещастен случай.
Не те интересува сложността.
Но за да го направиш правилно, ти трябва повече време за планиране.
И то без да привлича внимание.
СЪДИЯ ОТ СЪДА ОТКАЗВА ОБВИНЕНИЕТО
Незабелязано.
Планът започва да ти се върти в главата.
ЗАГУБЕНО КУЧЕ
Трябва да удариш мишена в кола с 100 км/ч
от 45 метра.
Само с един изстрел.
Избухналата гума ще го отклони надясно.
Той ще се опита да изправи колата
и ще се блъсне в тази сграда.
Прибързано е, знаеш това.
Иска ти се да има повече време.
Но, това е планът.
Ще трябва да работи.
Знаеш правилата.
Не бързай.
Не се колебай.
Хей, Мамо!
Не се разсейвай.
Не се съмнявай.
Мамо!
Само аз съм.
Баща ти беше добър войник.
- Щом казваш.
- Това е факт.
Ти също.
Медалите говорят.
Това е семеен бизнес.
Предполагах, че ще бъдеш тук. Не отговаряше на телефона.
- Имах нужда от време. - Разбирам.
Досега си бил перфектен.
Накарах те да действаш прибързано. Беше неизбежно.
Вината е моя.
Да.
Косвени жертви.
Случва се.
Ти го знаеш.
Това не е Амариджа.
Знам какво се е случило там.
Не позволявай да те преследва, синко.
Няма.
Вината не е твоя.
Баща ти казал ли ти е за Пинквил?
Не. Никога не го споменавал.
Това не ме изненадва.
Там се запознахме, аз и твоят старец.
Бяхме просто деца, свежо попълнение в лагера.
Една вечер офицерите ни казаха:
"Утре ще срещнете врага, цял батальон от Виет Конг.
Те убият...
приятелите ви, роднините ви, ще убият...
семействата ви
и ще изнасилят сестра ви, ако могат".
Бяхме деца...
така че, просто пушихме а офицерите пиеха, защото те...
те ни подготвяха, както се казват.
Така че бяхме подготвени.
Станахме в три сутринта. Качихме се на хеликоптерите...
и излитаме.
Убиваш или умираш.
Това е много просто.
Както обикновено, информацията беше невярна.
Защото когато стигнахме там, нямаше враждебен огън.
Имаше възрастни хора,
жени и деца.
Седнали около огъня. Топлиха ориз, готови за закуска.
Офицерите ги групираха. Възрастни, жени и деца...
дори прасетата, кучетата и котките.
Те бяха избутани в канавките.
Наредиха на баща ти и на мен да ги застреляме.
И ние го направихме.
Един патрон след друг.
Като два робота, втренчени един в друг...
просто стреляхме
за да не се виждаме целта.
Кръвта...
касапницата.
Докато не спряхме да стреляме.
И сякаш това не беше достатъчно ужасно.
Обядвахме точно там, близо до канавките,
само на няколко метра от труповете...
от вонята и стенанията.
Чухме шум, някакъв стон.
Може би от прасета.
Отидохме на върха и надникнахме.
И не беше прасе.
Не, сър.
Беше момче на около две-три годинки.
Майка му, сигурно го е защитила със собственото си тяло и...
той беше твърде млад, за да знае да се прави на мъртъв.
Целият отряд видя как...
той пълзеше с малки ръце и крака по труповете на възможните си роднини.
Никой от нас не помръдна.
Ние просто гледахме.
Може би просто се вкоренихме заради детето.
Докато не стигне до върха и започне да бяга...
към джунглата.
Джунглата.
Никой от нас не помръдна.
И тогава този малък човек, този офицер, този лейтенант, дойде
дъвчейки още яденето си.
Видя ни да гледаме дърветата и след това видя момчето,
може би на няколко метра,
продължаваше да върви.
И той ме погледна, погледна и баща ти и казва:
"Удар с куршум". Сочейки към детето. "Удар с куршум".
"Застреляй го."
Гледах баща ти, а той мен.
Веднага разбрах, че той не може.
Той е свършен.
Обърнах се и погледнах към лейтенанта.
Този безсърдечен малък нещастник, кучи син.
Погледна ме и се усмихна.
Той посочи момчето и каза:
"Удар с куршум, по дяволите!"
"Застреляй го."
Да...
О, да.
Бях добър войник онзи ден.
- Как живееш с това? - Какво?
Как можеш да живееш с това?
Как можа?
Ние бяхме войници. Посветихме се на това.
И ние го направихме.
Приемаме заповеди от нашите по-висши офицери.
Ние им се подчинихме!
Съжаляваме ли? Разбира се.
Но ние не бяхме виновни.
Не носихме отговорност.
Не сме тренирали за това.
Но ще ти кажа едно нещо.
Ние хората, човешките същества, каквито и да сме.
Ние не сме нищо друго освен машини-убийци.
Схващаш ли? Машини-убийци. Това е всичко.
И всички военни тренировки и такива неща,
просто завършваш училище.
По-добре повярвай, синко.
Какъв хубав ден.
Както и да е, 25 години по-късно се натъкнах на този човек от отряда.
Веднага разбрах...
само като го погледнах,
че никога не е забравял.
Беше разбит отвътре. Знаеш ли какво имам предвид?
Спомням си как ме погледна и каза:
"Знаеш ли,
някои от нас трябва да е в онази джунгла
и да чуе тези викове на мъка
и ужас...
за цяла вечност".
Но, баща ти и аз
не го правим.
И съм благодарен за това.
Боже, не съм говорил така от 50 години, знаеш ли?
Следващият път вдигни проклетият си телефон, нали?
- Да - Добре.
Радвам се.
Приятен ден.
Да?
Е, какво мислиш?
Готов ли си?
Бих ти казал...
да пропуснеш, но...
виждам, че вече си решил.
Стигни рано, направи план и...
не се колебай.
Обади ми се, когато свърши.
Дават ти друга задача.
Рутинни данни. Име, работодател, адрес. Типично е.
Няма име, адрес или потвърждение за самоличност...
с изключение на бележка, която не казва много.
Така че плячката трябва да е много специална.
Оставяш колата си на паркинг и наемаш "Седан" без регистрационни номера.
По-добре, ако е черен или сив.
Правиш подробни планове.
Най-голямата грешка на плана...
винаги се дължи на събития извън контрола ти.
Но винаги има допустима граница за грешка.
- Няма тоалетна! - Зад ъгъла е!
Не е! Остани в колата!
Това ще бъде неприятност.
Имаш ли око за неприятности?
Гледам те, нали?
Кучка!
Виждали ли сте момиче наоколо?
Мисля, че е зад ъгъла.
Какво правиш?
- Щях да... - Защо не ме слушаш?
- Какво не разбираш? - Отивах до тоалетната!
Сега закъсняхме! Влизай в колата!
Не мърдай!
Имаш ли нещо да кажеш?
Няма смисъл.
Това не е моя работа, нали?
Точно. Не е твоя работа.
Моят герой.
Да те взема?
По-добре не.
Няма да те питам отново.
Това ще влоши нещата по-късно.
Може би е време да тръгваме.
Просто избягай.
Иска ми се, господине.
Няма къде да отида.
Да.
Бързо маркираш играчите.
Самотен мъж. С гръб към входа. Още е с якето си.
Издутината издава кобур за рамо.
Двойка. Мъжът вижда входа.
Изглежда напрегнат. Може би има пистолет.
Малък свят.
Кажи го пак.
Моля, седни където си поискаш.
Избираш място за да виждаш двамата мъже,
но гърба ти оставя уязвим.
Да ти донеса ли нещо за пиене?
Кафе. Черно.
Струва скъпо, но има незаконно приложение
с базата данни на Министерството на превозните средства.
Права ли бях?
За момичето на бензиностанцията.
Да, беше права.
Тя ще го разбере... или не.
Доста талант ти трябва там.
Понякога е така.
Нещо друго?
Да.
Знаеш ли, район наречен "Бели реки"?
Има реки и... спускания в белите води.
Това помага ли?
Благодаря. Остави каната с кафето.
Проверяваш резултатите от регистрационните номера.
Чия кола на кой е?
Знаеш, че "Джипът" е на сервитьорката.
Но има още три коли на паркинга.
Човекът с пистолета в якето вероятно кара сивият "Форд".
Може да е от някой орган на реда, а може да е "Бели реки".
Двойката. Мъжът е на втората най-добра позиция,
вероятно е пристигнал след самотника. Не може да откъсне очи от вратата.
Има още две коли на паркинга,
просто те не са двойка от дълго време или изобщо не са двойка.
Класифицираш го като аматьор, но аматьорите също могат да бъдат опасни.
Друг играч. Местен полицай.
Полицай Майърс.
- Как си? - Добре съм.
- А, Роузи?
- Роузи е болна, аз имам късмета да съм тук.
Сладкиш?
Може би един за из път.
Какво ще кажеш за два? Един за тук и един за из път.
- Ще бъде тайна. - Четеш ми мислите.
Това правя.
Нещо за пиене?
Чаша мляко.
Разбира се.
Oживенo е, виждам.
Ще оцелеем.
Играта трябва да започне, но този полицай, промени плана.
Първа част от всеки план е бягството ти.
Направи го чисто, незабелязано, анонимно.
Добави и новият елемент.
Кой от двамата ще бъде?
Полицаят усложнява плана.
Преоцени бързо.
Без полицая може да се получи.
Ще изглежда като опит за грабеж.
Но сега...
Благодаря.
Кой?
Нещо не е наред.
Решаваш да дадеш още малко време.
Ако нищо не се промени, тръгни си и преразгледай плана.
Нямаш нужда от друга бърза работа
Ще облизваш чашата до чисто ли?
Мислех за това.
Така...
Дикси.
Да, като "чашите".
Но...
Повечето ме наричат "Дий".
- Какво искаш да ти кажа? - Не е нужно да казваш нещо.
Защо?
Защото мога да прочета мислите ти.
Да прочетеш?
Опитай.
"Бели реки".
Знам какво искаш.
Какво?
Може би нещо за ядене.
Всъщност...
Има ли друг мотел освен този, който видях по пътя?
Единственият е.
Има няколко хостела, но те са затворени сега.
А, ти кога затваряш?
Обикновено в девет. Ако няма работа, в осем.
Може би ще се отбия за нещо по-късно.
Добре. Ако е тъмно, почукай на вратата.
Ще ти отворя.
Изчакваш играчите да излязат.
Двойката.
Колата и къщата са на нейно име.
Първо! Стабилна двойка са и всичко е на нейно име.
Второ!
Мъжът е от скоро с нея.
Ако второто е вярно е добро прикритие.
Самотният човек, който имам пистолет в якето си.
Е най-подозрителен.
Най-вероятно се отправя към мотела.
Вероятно е варено преди обяд.
Сега е преварено.
Мога да приготвя свежо кафе, ако искаш.
Не е необходимо.
Съжалявам, че те накарах да чакаш.
Учех. Дори не чух някой да влиза.
Има ли университет наоколо?
Не.
Уча за диплома за средно образование.
Никога не е твърде късно.
Това казваше дядо ми.
Преди да почине.
Имаш ли нужда от стая?
Не мога да те подмина, нали?
Нещо тихо.
Стаята в края?
Да, да, свободна е.
Но в съседната стая има гост.
Ще видя дали има свободна стая без гости около нея.
До стаята в края да не са двойка, която се опитва да си прекара добре?
Не, той е просто по-възрастен мъж.
Ще взема тази в края.
Добре.
Трябват ми кредитна карта и шофьорска книжка.
Давате ли отстъпка на държавни служителите?
Не мисля.
Никой никога не е ...
Мога да се обадя на мениджъра вкъщи и да попитам.
Не, не се притеснявай.
Сигурни ли си, че не искаш кафе?
Просто трябва да се върна там, за да...
Ако не е голям проблем.
Аз просто...
Виагра и Нитроглицерин.
Сместа понижава кръвното налягане и може да бъде фатална.
Малко Суматриптан, болка в гърдите, имитира инфаркт.
Заплаха от смърт чрез изтезание или куршум...
не е толкова ефективна, колкото усещането, че смъртта предстои.
Не бих го направил.
Искаш ли да си допиеш?
Какво искаш?
Защо си опакован?
Аз съм федерален.
Малко грозна стая за държавни служители, нали?
От ФБР ли си?
Не.
И ти също.
Хубав трик, и аз го използвам.
Трябваше да го опитам.
Какво искаш?
"Бели реки".
- Какво? - "Бели реки".
Не знам какво искаш да кажеш.
Внимание:
"Да не се приема с лекарства за сърце."
За съжаление, току-що го изпи с две различни.
- Не разбираш. - Имаш сърдечен удар.
- Обади се на 911. - Бих го направил.
Но те няма да пристигнат навреме.
За бога, обади се!
- "Бели реки". - Моля, те.
- "Бели Реки".
Аз не...
В живота сърцето бие няколко милиарда пъти.
Но само един ритъм има значение.
Следващият.
Ти беше внимателен.
Проучи дозата, пропорционална на теглото.
Приложеното количество би имитирало инфаркт.
Достатъчно за да получиш данни и да потвърдиш убийството.
Просто е късметлия. Страдал е от сърце.
Часовете му са били преброени.
Търсиш улики за "Бели реки".
Ако властите видят множество самоличности...
биха могли да разследват допълнително смъртта му.
Нека изглежда като идиот, чието сърце е спряло.
Здравей, върна се. Всичко е наред?
Намерих това на земята близо до стаята ми.
Човекът в стаята до моята може да я е изпуснал
Джонатан Форд
Да, звучи ми познато. Нека го проверя.
Да, това е той.
Знаеш ли какво? Ще ти я дам, когато се върна.
След кафето.
Благодаря, господине.
Отивам да...
Джонатан Форд.
Мъртъв. По естествени причини.
Но той не е "Бели реки".
Трябва да се вгледаш в двойката.
НЕ БЕЗПОКОЙ
Заплаши.
Убий.
И останалото.
Жената живее във ферма на няколко километра.
Най-доброто време за посещение е между полунощ и четири.
Има правило: "Яж, когато можеш."
Никога не се знае, кога ще се появи шансът отново.
- Точно навреме. Тъкмо щях да изключа печката.
Сигурна ли си, че няма да има проблем?
Човек трябва да яде.
Имаш ли някакви специалитети?
Всичко тук е специално.
Само докато поръчваш бургери и картофки.
Чийзбургер.
Ще е трудно да ти се угоди.
Само ако искаш.
Само ако искам?
Не е ли винаги така?
Обикновено.
Няма да отнеме много време.
Искаш ли компания?
Разбира се, изчакай.
Имаш ли нещо против да се присъединя?
Предпочитам да го направиш.
Искаш ли го запечен?
Разбира се.
Работил ли си някога в кухня?
Не като служител.
"Не като служител".
Какво означава това?
Работила ли си в много кухни?
Момичета трябва да правят това, което трябва да правят.
Всички имаме какво да правим.
Предполагам.
Всичко е наред. Така че, не трябва да чистя.
Добре.
С всичко ли?
Задръж лука.
Оптимист.
Бира? В хладилника има.
Разбира се.
Объркана съм.
Объркана?
Да...
част от мен иска да те попита нещо типичното
Как се казваш?
От къде си?
Какво работиш?
Просто минаваш ли?
Но...
Но ще си тръгнеш сутринта и няма да те видя повече.
Така че.
Мога да запазя тази момент.
Вечеря с някой, когото трябваше да познавам.
Или...
Или?
Или мога да се отдам на фантазия,
фантазия, която мога да оформя и да променя...
както си искам.
И?
Не мисля, че ще задавам въпроси.
Може ли да поговорим за теб?
Какво искаш?
Сега?
Или... През следващите няколко часа или години?
Каквото решиш.
Сега искам да си довърша бургера.
После искам да прекарам нощта в топла прегръдка,
от тази, която получаваш след добър секс.
И... след няколко години?
След няколко години искам...
триумф.
- В какво? - Как мислиш?
А ти?
Някаква мечта, самотнико?
Внимавай, мамо!
Хей, добре ли си?
Не.
Нямам мечти.
По-рано ме пита за "Бели реки"...
Какво е?
Не знам, исках да разбера.
Съжалявам, че не мога да ти помогна.
Знам какво е да искаш нещо.
Имам да свърша нещо. Благодаря.
Ще спя в мотела.
Единственият, който има?
Един момент.
Може би съм малко остаряла.
Това е странна любовна игра, която се случва.
Какво искаш?
Мислех, че е очевидно.
Хей!
Кой те изпрати?
Това става странно.
Предполагам, че съм разбрала погрешно знаците.
Чанта ми?
Кажи ми...
за "Бели реки".
Отново с тези "Бели Реки".
Какъв късмет имам.
За първи път срещам интересен мъж и виждам какво се случва.
Не носиш оръжие.
Какъв беше плана ти?
Можем ли да се съгласим, че това е грешка и си тръгвам?
Обещавам да не се обаждам в полицията.
Защо не познаваше полицаят?
- Какво?
- Полицаят в закусвалнята, не го познаваше, как е възможно в този град?
Рози, леля ми, е собственичката.
Не е добре. Има рак, ако наистина искаш да знаеш.
Затова дойдох тук в този забравен град, да помогна и да направя нещо добро.
Освен това, нещо не беше наред с полицаят.
Какво искаш да кажеш?
Не знам.
Предчувствие е.
Значката му не изглеждаше истинска. Не трябва ли да има числа?
Няма да те нараня.
Трябваше да се уверя.
Добре.
Каквото кажеш.
Защо просто не...
Какво ще кажеш да си тръгна и да забравим за това?
Е, това беше нещо.
Мамка му.
Сега вероятно ще загина в катастрофа
докато стигна до къщата на леля ми. Това е страхотно.
Чакай.
Какво сега?
Върни се вътре.
Не мисля така.
Достатъчно вълнения за тази вечер. Ще рискувам.
Само докато снегът спре.
Моля, те.
Добре.
Но никакви странни неща.
Първото нещо при нощно нападение са кучетата.
Привидното спокойствие може да е объркващо.
В нощ като тази...
само най-жестоките ще оставят кучетата си навън.
Така изолирани къщи обикновено са отворени.
Входната врата може да бъде затворена.
Но не всички.
Кучетата ядат в кухнята.
Търси купата.
Знаеш, че нещата не винаги вървят по план.
Най-добре е да се контролира достъпа на други оръжия.
Ако нещата се объркат, ще спечелиш няколко секунди.
Косвени жертви. Случва се.
Знаеш това.
Не бързай.
Не се колебай.
Не се разсейвай.
Не се съмнявай.
КАФЕ РОЗИ 16:30 ДО 17:00
Това е интересно.
Няма "Бели реки".
Ти си знаеш, че в тази ситуация
е по-добре изглежда като грабеж.
Вземаш парите във брой и кредитни карти,
неща с минимална стойност
и преобръщаш мястото.
Ако това е истинският полицай Майърс,
тогава кой е в къщата?
Не можеш да рискуваш да запалиш колата.
От ауспуха ще има твърде много дим.
Няма покритие.
Същото ще се случи и с измамника.
Надяваш се да върви бързо.
Ако не, ще трябва да рискуваш.
Имам малък проблем.
Виждам. Помолили ли сте за помощ?
Радиото ми се счупи...
и нямам покритие.
Да видим... И при мен, няма покритие.
От къде идваш?
От изток.
Знаеш ли нещо за грабеж на няколко мили оттук?
Грабеж. Съжалявам, но не.
Обадиха се от 911.
Нещо необичайно в този град.
Къщата е местна жена..
Още по-необичайно, на местопрестъплението, мъж е прострелян
в една от спалните.
Изглежда жената е била вероятно ранена.
Но сега няма и следа от нея.
Видях те в закусвалнята.
Ти си изключително наблюдателен.
Преди ходех много при Роузи, познавах всички.
Но този път, всичко е различно.
Не е необичайно да се видят толкова непознати лица в тези части.
Ходиш при Роузи за вечеря всяка вечер в пет часа?
Ще направиш някаква умна забележа за това ли?
Извинявай, мога ли да ви попитам нещо?
"Бели реки"... Звучи ли познато?
"Бели реки".
Да, звучи ми познато.
Трябваше да се уверя.
"Бели реки!"
Изпържих си мозъка!
Какво означава?
Успокой се. Забави дишането си.
Слушай всеки звук.
Ти изпълни мисията си.
Не идеално, поради косвените щети,
но в дългосрочен план, това няма значение.
Седем милиарда души на Земята.
И дори с медицински напредък, само след 130 години или по-малко
всеки жив човек в момента ще бъде мъртъв.
Седем милиарда.
Вашата работа не представлява дори грешка при закръглянето.
Дори не разбираш защо ти пука.
Но се надяваш жената да живее.
Добре ли си?
Да.
Предполагам.
Току-що приключих.
Всичко мина добре?
Радвам се да чуя.
Благодаря.
Имаше малък проблем.
Друг цивилен.
Но не като последния.
Остана ли следа?
По-добре ела тук възможно най-скоро.
Ще го направя.
Трябва да си почина.
И едно последно стреляне.
Последно стреляне?
Нещо лично.
Така ли?
Нещо притеснява ли те?
Просто...
Продължавам да ги виждам как изгарят.
Знам.
Съжалявам, момче.
Върни се възможно най-скоро.
Ще чакам.
Излизал ли си?
Просто проверих пътищата.
За мен?
Толкова мило.
Не мога да повярвам, че заспах.
В тази ситуация.
Можеше да ми направиш всякакви неописуеми неща, но не го направи.
Може би все пак не си лош човек.
Какво ще кажеш, каубой?
Животът е кратък.
Днес ли тръгваш?
Най-вероятно.
Нямам търпение да се махна от този град.
Толкова ли е зле?
Защо? Планираш да се преместиш тук?
Не мисля.
Къде би отишла?
Навсякъде.
Навсякъде?
Не знам.
Флорида, може би.
Каза "навсякъде".
И избира Флорида?
Добре, Италия.
Южна Италия.
В Рим вали сняг.
Трябва да е красиво, като вали.
Говориш ли италиански?
Учих испански в училище.
Това е едно и също, нали?
Горе-долу.
Тук има и добри неща.
Кажи ми едно.
Отивам да се освежа за минута, става ли?
БЛАНКА РИОС
Бели. Реки.
Малък свят.
Моля, седни където си поискаш.
- Дикси. - Да, като "чашите".
Повечето ме наричат "Дий".
Рози, леля ми, е собственичката.
Не е добре. Има рак, ако наистина искаш да знаеш.
Защо не познаваше полицаят?
- Какво? Полицаят в закусвалнята,
не го познаваше, как е възможно в този град?
Полицай Майърс.
Фалшив е.
В голяма степен.
А, твоя?
В голяма степен.
Уби ли всички?
Да.
Продължавай.
Докладът на следователя ще покаже сърдечен удар.
Нитро и ...?
Виагра.
Това винаги е забавна комбинация.
Останалите?
Опит за грабеж.
Изглежда, че полицаят ги е спрял, когато са бягали.
Всеки един от тях...
е стрелба за теб.
Не за мен.
Пристигнах рано.
Видях те, как е караш бавно.
Това беше моят план.
Само дето спрях да...
Да те взема?
Понякога става така.
Трябваше да убия готвача.
И... леля Роузи.
Не знаех, че има готвач.
В мазето е.
Кой дойде първи?
Първа бе невинната.
Местно момиче,
тъкмо беше свършила работа и дойде да хапне
Мислех, че може да са двойка.
Не.
Щом пристигна, Джони започна да флиртува с момичето.
Защо толкова красива жена се храни сама?
Бидейки от този град, сигурно си е мислила, че ще я спаси.
Но, нямаше късмет.
Самотният мъж?
Той влезе веднага след жиголото.
И седна...
да те чака.
Мен?
Сега хващаш ли?
Мога да ти кажа, че не бях развълнувана да го видя там.
А, полицаят?
Не бях сигурен в началото.
Не бих отишла сега там. Този на края, мисля че, има пистолет.
Продължава да ме пита за "Бели реки".
Никога не съм го виждала преди.
Твърде стар си за такава работа.
Допий си кафето и го остави на мен.
Имам хубав голям бакшиш за теб.
Обзалагам се, че е така.
Благодаря.
МОЙ Е. ОСТАВЕТЕ ГО ИЛИ ЩЕ ВИ УБИЯ!
Не те подозирах.
Виждаш това, което искаш да видиш.
Погледни вътре в паспорта.
Прочиташ собственото си име.
Обади ми се, когато приключиш.
И тук си мислех, че съм се издънил.
Трябваше да се отърва от всички тях за да съм сигурен.
Не.
Беше прав.
Освен...
За теб.
Ами...
Ами сега?
Старецът го е грижа за теб.
Нещо притеснява ли те?
Продължавам да ги виждам как изгарят.
Знам.
Съжалявам, момче.
"Бели реки"...
Никога не те е лъгал.
Искаше да бъдеш доволен.
Щастлив, дори.
Как?
Това беше мое решение.
Щастлив ли си?
Просто...
В моята кола.
Просто...
Провери багажникът на колата ми. Става ли?
Изборът е твой.
Знам.
Готово.
Весела Коледа.
НЕ БЕЗПОКОЙ
Наистина си намразила работата за мафията. Прекалено мръсна е.
Понякога другата страна го приема лично.
Отсега нататък решаваш ще работиш частна или държавна работа.
В "Интел" е добре. Задълбочена е. Завършена е.
Има време за планиране, време да се решат проблемите
или непредвидените обстоятелства. Работата е просто работа.
Но правилата са важни и трябва да се следват.
И обещанията трябва да се спазват.
В края на краищата ти си "Асо" и експерт.
Професионалист.
Както казват някои...
Виртуоз...
Превод: LoveMeNot