Моите съболезнования.
Док Чул, насам.
Здравей.
Здравейте. - Радвам се да те видя.
Не дойдоха много хора.
Всеки път ставаме все по-малко.
Джонг Хуи още се възстановява от операцията на катарактата.
Жената на Гок Хуан е много болна.
Гап Су отиде при сина си в Канада.
Защо? - За да гледа внуците, разбира се.
Защо му е да ходи само заради това? Синът му никога не се обажда.
Въпреки това му е син.
На нашата възраст или носим памперси,
или сменяме тези на внуците.
Имаш право.
Има логика,
но е тъжно.
Док Чул, нека ти налея едно.
На мен ли? Вече не пия.
Защо? Каза, че соджуто е най-голямата радост в живота.
Защото станах на 70.
Толкова си скучен. И без това няма да живееш дълго.
Защо му е да живее дълго?
Защо се срещаме два пъти месечно?
Нямаме работа, а жените само ни хокат.
А и не ни се ходи в пенсионерски клубове.
Ние сме най-младите там.
Трябваше да планирам живота си след пенсионирането.
Преди да разбера, станах на 70.
От утре спирам с пиенето.
Божичко!
Днес ще пия за Йонг Пил.
Странно е.
Защо не плача?
Когато остарееш, свикваш със сбогуванията.
Гьо Сок, след малко идвам.
Не забравяй да донесеш "Каолианг".
Традиционна сладкарница
The Stupid Dreams Subbing Team представя:
РАЗПЕРИ КРИЛЕ Епизод 1
Спри!
Не можеш ли да се съсредоточиш?
След няколко дни е прослушването за националния ансамбъл, съвземи се.
Отказа се от международните конкурси заради това прослушване.
Какво става?
Г-н Ки, Че Рок си контузи коляното.
Освен това свирех по-бавно.
Не е вярно.
Трябва ми кратка почивка.
Напоследък се държи странно.
Сигурно е творческа криза.
Какво има? Какъв е проблемът?
Защо се колебаеш?
За баща ти ли става въпрос?
Нямам баща.
Просто ми е малко тежко.
Минаха десет минути. Ела.
Център за рехабилитация "Грасиас"
Къде ми е алкохолът? - Пак ли искаш да минеш през ада?
Глупак. Дано живееш вечно.
Как си? Добре ли спиш?
Док Чул, дори тялото ми да отслабва,
умът ми никога не е бил по-ясен.
Дори помня номера на първата си банкова сметка,
която открих през 1971 г. в банка "Чоунг" в Чонгно.
Съзнанието ми се избистря всеки ден.
Чудесни новини.
Спомних си и нещо друго.
Моят кораб "Напред".
Корабът, на който дадох име, но така и не построих.
Цял живот продавам кораби,
но остарях, без да съм построил свой.
Исках да отплавам в океана.
Да пресичам вълните,
потопен в солен бриз,
дори може да срещна кит...
Щях да го следвам до хоризонта.
Напред!
Не мога да спра да мисля за това.
А ти?
Имаш ли някакво съкровено желание?
Сега му е времето, Док Чул. За теб не е късно.
Докато краката те държат и умът ти е бистър,
направи това, което винаги си искал.
Погледни Ън Хо.
Вече е голяма. - Идва.
Торта ли е? - Бъди здрав, татко.
Намисли си желание и духни свещите.
Не е много, но хапни нещо вкусно.
Много ви благодаря.
Бъди здрав, татко.
Дядо, какво си пожела?
Ами... - На първо място...
Добро здраве и късмет за децата си.
Второ, да бъде здрав, за да не ви е в тежест.
Само това, хората на нашата възраст желаят само това.
Нали, скъпи? - Да, права си.
Сонг Гуан защо закъснява? И без това си няма работа.
Сигурно идва насам. Да почакаме още малко.
Толкова си щедър.
Затова ли ни караш да чакаме толкова?
Моля? Како имаш предвид?
Колко избори още ще загубиш?
За това ли говориш. Съжалявам, че ви тревожа.
Няма проблем. - Какво те прихваща, Сонг Сан?
Дори не си бил в офиса му, нали?
Мисля, че направих достатъчно. - Да, не бих била по-задължена.
Спокойно! Ще ти се отплатим тази година.
Защо повдигна темата?
Защото говориш за пари! - Колко?
Престанете. - Аз ще ти платя.
Сонг Сан, престани вече.
Мамо, нищо ли не мога да кажа?
Наистина ли мислиш, че говоря за пари?
Знаеш, че това е слабото място на Сонг Сук, престани.
Ън Хо, чух, че си намерила работа. - Да.
Сигурно е трудно да влезеш в голяма компания. Честито!
Все още съм стажант. - Така ли?
Чичо!
Каква развалина. - Ето го и него.
Добре дошъл. - Сонг Гуан дойде.
Стига си зяпал.
Ън Хо, работи здраво,
за да не свършиш като чичо си.
Виж какво стана с него, след като напусна болницата.
Колко жалко.
Как може да имаш апетит?
Мама и татко се тревожат за теб.
Сонг Сан.
Казах, че не ми се идва.
Ти настоя да празнуваме заедно юбилея на татко,
но какъв е смисълът? Винаги се караме.
Недей. - Какво каза? Ние сме семейство.
Омръзна ми манията ти по семейството.
Честит рожден ден, татко.
Мамо, бъди здрава. - Няма ли да се нахраниш?
Доскоро, Сонг Гуан.
Сонг Гуан, веднага се върни!
Сериозно ли?
Достатъчно.
Имаш ли номера на сметката ми? - Ще дадеш пари на Сонг Сук ли?
Не може да се грижиш за нея вечно.
Живей си живота.
Как може да си толкова хладнокръвен?
Не ти ли е жал, че страда сама?
Животът на децата ми е и мой живот.
Хуанг Йе Уон 1 ноември 1974 - 20 януари 2016
Мамо, тази седмица имам прослушване.
Обаче в същия ден ще освободят татко от затвора.
Скоро пак ще дойда.
Не заслужаваш добър живот, нали?
Добре. Може да си починете.
Добър ден. - Здравейте.
Здравей, бивш съпруже.
Какво означава "творческа криза"?
Какво точно е?
Досаден си.
Просто не разбирам.
Сигурна съм.
Кой е в криза? Бом ли?
Не. Изглежда, Че Рок не може да се приспособи.
"Уиджонг" продължава към финала на националната футболна лига
Почасовите служители не бива да закъсняват.
Всички те гледат. - Все едно.
"Хьогьонг" поема бъдещето ви
Да видим.
Така и не те поздравих.
Време е за обяд, нали? Нека те почерпя.
Във фоайето съм.
Дядо. Извинявай, но вече обядвах.
Така ли?
Трябваше да ти се обадя по-рано.
Няма проблем. Да обядваме заедно друг път.
Трябва да тръгвам. Внимавай по пътя.
Добре. Не забравяй да се храниш.
Какво да обядвам?
Здравей.
Може би и аз трябва да работя като доставчик.
Лесно ли изглежда?
Онзи ден Чанг Сон се пробва,
но напусна на следващия ден. Мотопедът не е проблем,
но доставянето на хамбургери не е като пощальонската работа.
Каква е разликата?
Преди се гордеехме, че сме държавни служители.
Денят е толкова дълъг.
Не знам какво да правя.
Минаха години от пенсионирането ми, но внезапно се почувствах така.
За какво се тревожиш?
Ходи в планината или пътувай с жена си.
Работя само защото жена ми почина рано.
Спечели малко точки пред съпругата си.
Поръчка 41 е готова.
Тръгвам. Да пием по едно макколи тези дни.
Добре, върви. - Доскоро.
Чу ли? - Какво?
В понеделник ще дойдат стажанти, завършили колеж.
Сигурно затова е такъв хаос тази седмица.
Дори им плащат повече. Има ли логика?
Работиш почасово.
Но искам да отида при Меси.
Не е честно. Разочарован съм.
Кой каза, че ще порасна в казармата? Изобщо не съм мръднал.
Добре дошли...
Не си го виждал, откакто завърши, нали?
Знае ли, че работиш тук?
А, вярно. Че Рок.
Скоро баща ти ще излезе от затвора.
Животът е несправедлив, не мислиш ли?
Как може да го пуснат толкова скоро, след като съсипа нечий живот?
Греша ли?
Че Рок.
Не заслужаваш добър живот, нали?
Хо Бом, прекаляваш...
Ще се виждаме.
Господине, не сте платили.
Оставете, аз ще платя.
Защо ти?
Хо Бом.
Положението на баща ми също... - Кучи син...
Избяга с думите, че вече не ти се играе футбол.
Сега ме молиш за помощ?
Егоистично копеле.
Годишно шоу на университет "Хангук"
Не съм дошъл, за да те видя.
Нито пък аз. Къде е Че Рок?
Работи. Ще дойде, когато приключи.
Още ли работи?
Именно. Казвам му да напусне, но не ме слуша.
Няма достатъчно време за репетиции.
Как да го накарам да напусне?
Остави го на мира.
Рано или късно сам ще напусне.
Когато амбицията му стане по-голяма и целта - по-ясна,
няма да напуска студиото, за да стане по-добър.
Ние също тренирахме по цяла нощ.
Аз не съм.
Винаги съм спал, колкото искам.
Добри са.
Искате ли да хапнем нещо?
Какво ви се яде?
Гладна ли си?
Не, не съм.
Отивам да репетирам.
Ортопедична клиника "О Джунг Шик"
Един момент!
Какво има? - Отвори вратата.
Защо точно сега?
Да, една минутка. Съжалявам.
Най-после постигнах своя момент.
Спасявах света от терористи, знаеш ли?
Спаси себе си. Изглеждаш ужасно.
По цял ден ли играеш на игри? Забавно ли е?
Както ти танцуваш с ранено коляно всеки ден.
Вземи си почивка след прослушването.
Отиди и на рехабилитация.
Добре.
Как е гърбът ти?
Добре. - Дай да видя.
Боли! - Трябва да се преместя далеч от теб.
По дяволите.
Какво правиш?
Това ли наричаш балет?
А какво друго?
Няма емоция в движенията ти.
Само следваш стъпките механично.
Как публиката ще усети нещо, когато ти не можеш?
Това не е балет, а тренировка, физически труд.
Какво ми каза на първата ни среща?
Какво става?
Знаеш ли какво е това?
"Дон Кихот". - Имах предвид за какво мислеше.
За какво съм мислил?
Не мислех за нищо.
Просто следвах емоциите си.
Каза "емоции".
Не знам какво се случва с теб,
но ако продължаваш така, забрави за прослушването.
Ти не заслужаваш да танцуваш.
Скъпа, спиш ли?
Не.
Не мога да заспя.
Днес гледах едно представление.
Младите танцьори бяха невероятни.
Но на сцената и в публиката нямаше хора на моята възраст.
Нормално е. Какво съм очаквал?
Да.
Седях там и им завиждах.
Баща ми, който забрани да танцувам, отдавна не е на този свят,
но така и не събрах кураж да опитам.
Всички живеят така.
Цял живот бях такъв,
а вече съм на 70.
Знам, че е прекалено късно.
Трябва да се откажа.
Прослушване Освобождаването на татко
Освобождаване - днес, в 9 часа.
Там ли е? - Един момент.
Какво? Дошъл ли е?
Да, тук е.
Добре. - Кой е той?
Щом си го забелязал, сигурно има голям потенциал.
След година ще е в главната роля в националния балетен ансамбъл.
10:06 ч., 21-ви септември, понеделник
№ 10, г-н Чонг Чун Гу, и № 11, г-н И Че Рок.
И Че Рок?
Ще проверя.
И Че Рок?
Почакайте! Автобусът ходи ли до затвор "Анянг"?
Г-н Ки
Какво има? - Док Чул, какво си намислил?
Днес няма ли да дойдеш?
Свършиха ли ти бонбоните?
Днес не мога, но ще намина другата седмица.
Не го захвърляй, ясно?
Какво? - Не го захвърляй.
Гьо Сок. - Донеси ми джинджифилови сладки.
Гьо Сок. - Пак ли той?
Трябваше да е добър с близките си, когато беше млад.
Как може никой да не го посети през всичките тези години?
Затова продължава да ти звъни.
Хайде, ела да хапнем. - Добре.
Щастливите промени правят щастливи граждани
Извинете.
Чакам затворник №1352. И Му Йонг.
Защо не излиза?
Един момент, моля.
Вече е бил пуснат. - Какво?
Излязъл е тази сутрин в 7 ч. Изпуснахте го.
Благодаря.
Ало?
Кой е? - Че Рок.
Аз излязох.
Един приятел ми намери работа, затова съм в Дечон.
Ще поддържаме връзка.
Само това ли ще ми кажеш?
Татко
Абонатът не отговаря или е извън обхват.
Ало?
Изтичах веднага, когато чух силно тупване,
но намерих само това писмо.
Чуваш ли?
Морето!
Океанът!
Виждам кит!
Напред!
Плавай напред!
Плавам в океана.
В големия безкраен океан!
Док Чул.
Познаваме се от почти 50 години,
но е време да се сбогуваме.
Когато семейството ми ме изостави, ти ме посещаваше.
Не мога да ти се отблагодаря.
Напоследък чувам океана.
Китове плуват в огромния дълбок океан,
а аз го прекосявам
на борда на "Напред".
Но точно когато поискам да продължа напред,
се събуждам.
Спя ли, или е от лекарствата?
Вече не знам.
Док Чул. Болката ми става все по-голяма.
Искам да съм щастлив
поне в последния си миг.
Сега в океана ли си?
Видя ли някой кит?
Защо се отказа, след като стигна толкова далеч?
Отговори ми.
Добре.
Да приключваме.
Баща ми...
Отидох при баща си.
Не успях да го видя.
Съжалявам.
Калпазанино. Напиши си домашното след училище.
Какво правиш тук?
Татко, видя ли това?
Как може човек да лети като птичка?
Затова ли се нарича "Лебедово езеро"? Татко, и аз искам да съм лебед.
Какво? Искаш да си момче, което танцува и е гримирано?
Искаш да живееш в бедност?
За кого мислиш, че си скъсвам задника от работа? Забрави.
Моля те, тате! - Казах, че не може.
Отплавай напред.
Какво има?
Онзи ден също стояхте тук.
Защо ме гледате?
Не ме ли чувате?
Попитах защо ме гледате.
Искам да танцувам балет.
Какво? - Искам да танцувам балет.
Вие ли сте балетистът Ки Сънг Джу?
Да.
Аз съм ви голям фен. Не мога да повярвам.
Присъствал съм на всичките ви представления в Корея.
Това е голяма чест. Не очаквах да ви видя тук.
Чух, че искате да се занимавате с балет.
Да.
Това място е само за репетиции. Не преподавам тук. Довиждане.
Нямаше да дойда, ако щях да се откажа толкова лесно.
Ще ви платя и ще направя, каквото ми кажете.
Моля ви, дайте ми един шанс.
Умолявам ви. По-силен съм, отколкото изглеждам.
Ако си търсите хоби или упражнения... - Нищо подобно.
Наистина искам да танцувам балет.
Тогава се запишете на уроци.
Не може ли да се уча тук?
Едва стои изправен, камо ли да задържи баланса си.
Здравей.
Г-н Ки, отивам на работа.
Кога ще напуснеш?
Не мислиш ли, че е загуба на време?
Вече си на 23.
Знаеш, че балетистите се оттеглят рано.
Защо повдигнахте темата?
Ако застанеш до онзи старец,
който отчаяно ме умолява да го науча на балет,
ще изглеждаш жалък. - Старецът е жалък.
Ако е толкова отчаян, защо не е започнал по-рано?
Ще тръгвам.
Не закъснявай за вечерната репетиция.
Ще погледам само малко.
Добре, както желаете.
Пета.
Раменете долу.
Поглед напред.
Правилно. - Така си и мислех.
Ето ги.
Вижте как блести всичко.
Г-н Шим почисти навсякъде.
Нямаше нужда.
Не се тревожете. Стига ми само да ми позволите да гледам.
Съжалявам.
Може ли да се върна утре?
Не, не може.
Разбирам.
Напомня ми на теб преди четири години.
Защо искате да се занимавате с балет?
Никога не съм правил това, което искам.
Бях прекалено зает да свързвам двата края,
за да може дори да си го помисля.
Смятах, че е нормално.
А сега...
най-после се опитвам да направя това, което искам.
Много добре знам, че съм стар и слаб.
Въпреки това искам да опитам.
Не ме интересува, ако загубя от реалността.
Искам поне да опитам.
Новите ще се обучават тук 6 седмици.
Г-ца Чо Мин Дже и г-ца Шим Ън Хо. Моля, представете се.
Здравейте, аз съм Чо Мин Дже. - Аз съм Шим Ън Хо. Приятно ми е.
Мин Джонг, ще ги разведеш ли? - Добре.
Да започнем подготовката за вечерята.
Да го направим!
Извинете.
Имате ли някакви предложения за двама?
Предложения? - Да.
Един момент...
Имате ли нещо против, аз да ви предложа?
Не, заповядайте.
Може да се насладите на повече ястия за по-ниска цена, ако поръчате меню.
Това на първата страница е най-популярното.
Тогава ще поръчаме него. - Добре.
Защо говориш с клиентите, когато не си подготвена?
Защото... - Не отговаряй.
Следващия път помоли някого от колегите си.
Добре.
Така са през цялото обучение.
Съжалявам.
Трудихме се толкова много за тази жалка работа?
Ън Хо. Ела, моля.
Това е за маса 11. - Звучи ми познато името му.
Син е на треньора.
Братовчед ми е в младежки футболен клуб.
Тогава е било голяма работа.
Защо? - Как мислиш?
Клубът се е разпаднал, всички се разделиха.
Звучи ужасно. - Каква досада.
Извинете.
Бях във футболния клуб, който споменахте.
Вас повече ли ви засегна, отколкото мен? Не.
Тогава си дръжте устите затворени.
Нарцисизмът е болест.
Карай направо и си върви.
Един 70-годишен старец ме помоли да го науча на балет.
И? - Отказах, разбира се.
Че Рок ми отнема цялото време.
Тогава какво те тревожи?
Идва всеки ден.
Скоро ще престане.
Нали? Надявам се.
Но погледът му...
Не мога да спра да мисля за думите му.
Какво, по дяволите?
Какъв особняк.
Ела насам.
Аз го помолих да дойде. Г-н Шим, елате тук.
Добре.
Не ми казвайте, че ще го учите.
Не аз, а ти ще го учиш.
Моля?
Превод: Ilina Редакция: Danko
Благодарим ви, че гледахте с The Stupid Dreams!
www.stupiddreambg.com
THE STUPID DREAMS TEAM 2021