субтитри от YavkA.net
Не можеш да ме победиш.
Ще те победя.
Много си бавен. - Сега ще те настигна.
Аз съм по-могъща от теб.
Спри. Не можеш да избягаш от съюза.
Така ли? Ще трябва първо да ме хванеш, Утопиан.
Ще ми паднеш, г-н Сноу!
Не и ако те спипам първи, лейди Либерти.
Да! - Лазерни очи!
Ха! Пропусна!
Не, не съм.
Да, пропусна.
Не, не съм!
Не съм пропуснала.
Клои?
Брандън, той излъга. - Всичко е наред.
Спипах го. - Знам.
Сам видя. - Всичко е наред.
По-дяволите!
Здрасти, тате.
Ние си играехме и Клои... - Да, чух.
Използва силите си, Клои.
Той беше лош, нали трябва да побеждаваме лошите.
Имаме тези сили, с причина.
И с голямата сила идва... - Голямата отговорност.
Не.
Всъщност, да.
Виж, трябва да те е грижа. Трябва да се грижиш за хората.
Трябва да се грижиш за всичко. Трябва да го знаеш…
Виж. Лесно е да нараняваш, да се ядосаш, дори да убиеш хора.
Но, лошите... - Лошите също са хора.
Затова, какво правим? Спираме ги, пращаме ги в затвора,
но не оставяме гнева да ни контролира.
Служба, състрадание, милост, това е мотото, по което живеем.
Това е нашия кодекс и е най-важното нещо на света.
Разбираш ли?
Добре.
Кой иска сладолед? - Аз!
Хайде да си вземем сладолед.
Трябва да тръгвам. - Но ти каза...
Знам. Знам
Има хора в беда, които се нуждаят от мен.
Съжалявам.
Всичко е наред.
Нашите актуални новини на всеки час. Индексът Дау Джоунс падна с 8%
експертите алармират, за тревожната тенденция, която не се е случвала след 1929.
Безработицата расте, вече десет месеца по ред,
докато икономическите стимули все още се дебатират в конгреса.
А в Портланд, шест полицаи бяха ранени
по време на протест срещу северо-американското съглашение.
Делото срещу престъпника известен като Блакстар…
Да ти долея горещо? - Не, благодаря.
…Блакстар, беше наскоро задържан и обвинен…
А, да, този тип.
Лоши новини.
Блакстар, който някога беше уважаван учен,
с истинското си име Уилям Хенри Бендал…
Да ви донеса ли още нещо?
Движи се! Движи се! Давай!
Хайде момчета, да взривим това нещо! - Давай! Давай!
Ей, блондинке, разкарай се от улицата.
Обираме тази кучка.
Не. Аз обирам тази кучка.
Мамка му!
Легни долу с ръце зад врата.
Няма да повтарям.
Изглежда, май си се изгубил,
защото тук не си в твои води, шампионе.
Хей... - Виж, ти си Парагон, нали?
Довери ми се, хлапе. Просто отлети от тук.
Не ти трябва да те гледат в социалните мрежи, как ти сритвам задника.
Няма да изглежда добре. Пък и какво, ще си помисли тате?
Хайде. Хайде. Да. Да. Да. О!
Чакай малко. Стой.
Изчезвай.
Хайде. Ти не си Утопиан или пък Брайнуейв.
Дори не си като майка си.
Така, че стой долу.
Или пък недей.
Мамка му!
Аз... държах всичко под контрол.
Да, видях.
Какво правиш? Знаеш правилата. Трябваше ти подкрепление.
Трябва да се пазиш и да действаш умно.
Татко, аз... - Просто…
Се постарай повече следващия път.
Нали?
Ти ще платиш щетите, между другото.
Ти си задник.
…няма данни за пострадали, но квартала е бил евакуиран.
Бизнес новините. Фондовия пазар се срина днес.
Никой не успя да предвиди това и е не се знае на къде отиват нещата.
Подробностите, по-късно.
Има ново развитие, по делото на д-р Бендал.
На д-р Бендал, известен като Блакстар, му беше отказано отлагане на делото.
Няма знаци за забавяне в продължаващата съдебна битка
месеци след задържането му от Утопиан.
Мислиш, че ще ме държиш заключен вечно ли, Шелдън?
Д-р Бендал ще продължи да е затворен в съоръжението Супермакс,
в очакване на съд и присъда.
Скъпа, виждала ли си пресата за чесън?
В чекмеджето е. - Вече проверих чекмеджето.
Така ли? - Да.
Погледна в това чекмедже? - Да.
Провери ли това чекмедже? - Да.
Знаеш ли, за човек, който може да види стотинка на луната…
Не нахалствувай, когато готвя, жено.
Искаш ли бира? - Не бих отказал.
Какво слушаш? - Музика, Грейс.
Къде е телефона ти? - До картофите.
Ето.
Благодаря.
Наздраве. - Наздраве.
От къде ми знаеш паролата?
Женени сме от 60 години. Ме може да имаш тайни от мен.
Това е обезпокоително.
А, краля. - Точно така.
Помниш ли, когато се натъкнахме на него в горите на Германия през '58?
O, Боже! Изкарахме му акъла.
Помисли, че сме извънземни.
Беше добро хлапе. - Да.
Докато не започна с наркотиците.
Всичко ще е наред с нея.
Може би трябва да я смъмря. - Ох. Може би не трябва.
Трябва да ме чуе, Грейс. - Скъпи, няма да те чуе.
Сърцето ти е на правилното място. Но не е нейното място, разбираш ли?
Поне, не сега. - Тогава кога?
Това зависи от нея.
Помогни ми да разбера ума на 20 г. момиче.
Не знам как да се справя с това. - Само това имам.
За мен тя е като извънземно.
Чудя се, как децата още ни слушат?
Фиц му връчи празен чек.
Не това имах предвид.
Трябваше да е елементарно задържане. Позволи нещата да излязат от контрол.
Е, не е като да не се е случвало и на нас.
Да, с хора като Хобс и Блакстар, които са нещо специално.
Ами ако Брандън беше взел някое от хлапетата с него?
Можеха да бъдат убити. - Да, но не ги е взел, така че…
Той просто... не разбира, Грейс. - Той още се учи, Шелдън.
Да, ако планира да поеме нещата някой ден,
ще трябва повече от това да учи. Трябва да стане.
Добре, успокой се Йода. Ти никъде не заминаваш. Така, че има време.
Не времето е проблема.
Той е… - Какво?
Прекалено емоционален.
Разсеян е.
Далеч не е готов все още.
Може би, никога няма да бъде.
С аперитив на покрива. Колко цивилизовано!
Здрасти, чичо Уолт.
Какво правиш тук горе?
Ами, знаеш, размишлявам и пийвам.
Чух, какво се е случило.
Да. Че кой не е?
Искаш ли, да говориш за това?
Какво има?
Далеч не е готов все още.
Може би, никога няма да бъде.
Далеч не е готов все още.
Брандън.
Да влезем да похапнем.
Какъв беше татко, когато беше млад?
Преди да получи силата си.
Шел, той беше…
Не му пукаше изобщо за света.
Нищо никога не е беше разтърсвало копелето.
Чикаго 1929 година.
Добро утро, момчета. - Здрасти, Шел.
Как си, Клайд? - Горещ като ада!
Правилно. Роско, какви са новините?
Сватбени звънчета! Такъв е слуха. - Това не е слух.
Ще се женя, друже. А вие двамата?
Здрасти, Шел. Значи тя прие, а?
Не съм бил по-щастлив да целуна пода, Уили.
Дръж се добре. Затваряй си устата и никога няма да се скарате.
Хей, Поп! - Какво?
Извиняваме се г-н Сампсън.
Не! И какво съм ви казал за обръщението "г-н Сампсън"?
Стига, Фиц. Това не съм аз. Това е баща ми.
Не му обръщайте внимание.
Поздравления, Шел. - Оценявам го. Благодаря.
Виждали ли сте баща ми? - Последно го видях с брат ти.
Добре, хубав ден, момчета. - И на теб.
За какво говориш? Фишер, каза, че е на постоянно плато.
Добро утро, момчета.
Шел, накарай го да слуша.
Татко, ще изслушаш ли Уолт.
За какво говорим? - Брат ти иска да отмени сделката.
Какво? - Искахте да дам оценка. Направих го.
Всеки, който има някоя монета купува акции с марж
поне с 10% надолу.
Пазарът вече 7 г. добавя по 20% всяка година. Фишер каза...
Дреме ми на..., какво е казал Ървин Фишер!
Внимавай с приказките! - Съжалявам.
Фишер, не е гений. - Завършил е Иейл.
Така ли? - Да.
Работниците ти са претоварени.
Селското стопанство е в упадък.
Федералния резерв, току що вдигна процентната ставка с един пункт.
Хувър знае, какво прави.
Значи всичко знаят, какво правят, освен мен.
Стига, Уолтър, не казваме това.
Уолт, разбираме. Ти винаги си песимист.
Всяка компания има нужда от такъв, за да я държи здраво на земята.
Но понякога, трябва да имаш вяра.
Ако искаш да полетиш, трябва да скочиш от покрива.
Правилно, татко.
Добре. Нека тогава…
Да изчакаме няколко месеца.
Месеци? - Управлението е готово да ни подкрепи.
Планираме сделка за 3 милиона.
Ти разбираш ли, колко ще загубим при забавяне?
Аз направих сметките. - Господи!
Разбира се, че го е направил. - Уолт, не е до пари и сметки.
Нещата опират до това, кои сме и какво правим, ние строим,
не само със стомана, а с хора. - Татко.
Да. За нашите момчета,
разширението означава, че за хората ще има повече работа.
Шанс да постигнат американската мечта, Уолтър.
Стига. - Шел…
Уолт, проблема не е в управлението или в Ървин Фишер.
Става дума за хората, Уолт. Става дума за семейството.
Добре, моля настанявайте се.
Ухае прекрасно. - Мъжът ми сготви, а той умее, нали?
Изглежда чудесно, татко.
Това не е тайната вечеря. Обикновена неделя е.
Намалете очакванията си.
Научи баща си, да приема комплименти.
Едва ли ще ме послуша. - Да пием за това.
Добре, че никой не спори. - Уолт, не забрави ли нещо?
Простете. Да налея вино?
Не трябваше да носиш. Имаме достатъчно.
Взех бутилка Пино на път за тук.
Не говоря за виното. Тук, преди хранене се казва молитва.
Аз само пиех, така че… - Хайде.
Да се хванем за ръце и да затворим усти.
Ами, Клои?
Както, показва опита, по-добре изобщо да не я чакаме.
Господи, благодарим ти за щедростта.
Благодарим за храната, която ни осигури.
Гледай, кой се появи.
Съжалявам. - Заповядай.
Агента ми се обади тъкмо, когато тръгвах и…
Всичко е наред. - Чичо Уолт!
Здравей, хлапе!
Радвам да те видя. Как си?
Не стискай така, имай милост.
Извинявай.
Скъпа. скъпа…
О, това Пино ли е? - Да.
Баща ти тъкмо казваше молитвата. - О, съжалявам. Казвал си молитвата.
Добре. Да се хванем за ръце.
Клои, хайде. - Ръцете.
Благодарим за здравето ни. Благослови нуждаещите се.
Отвори сърцата ни за твоята любов.
Искаме твоята благословия в името на Христос, твоя син.
Амин. - Амин.
Заповядайте.
Мамо, изглежда супер.
Благодарете на баща си. Той приготви всичко.
Браво тате! Исус ли ти помогна?
Само с хляба, скъпа.
Стига, Клои.
Това беше добро.
Жалко, че не си приготвил и риба.
Видях корицата на списанието ти, Клои. Изглеждаше прекрасно.
Благодаря, чичо Уолт.
Фотографът, беше голям задник.
Мери си приказките! - Съжалявам.
Беше... голям анус.
За списание Инстайл ли беше?
Не, за Мари Клеър.
Видял си го?
Видях го.
Получила се е... красива снимка.
Много красива.
Е, можеше дрехите да са малко повече.
Можеха и да са по-малко.
Ако искаш да си гола.
Ти там се обличай с гумения костюм с лъскавите ботуши, извратеняк.
Брат ти ползва силата си, за да направи света по-добър, не за внимание и похвала.
Не ми трябва дарба, за да получа внимание или работа,
така че не ми сери в ушите. - Клои!
Не смей да говориш така в дома ми. - "Моят дом, моите правила, моят кодекс."
Не съм избирала да съм твоя дъщеря и съм сигурна, че не съм искала силите ти.
Тези дарби не са за теб, Клои.
Те са за хората, които живеят по-зле от теб.
Всички живеят по-добре от мен, защото ти не си им баща.
Клои!
Извини се на баща си.
Какво? Той започна! - Извини се.
Веднага!
Извинявам се.
Благодаря за вечерята.
Последната, на която идвам.
Тя взе виното.
Хей! - Недей. Просто недей.
Не знаеш, какво ще кажа.
Да бе, сигурно не знам.
Въпреки, че по-рано това ми харесваше.
Защо му говориш по този начин?
Ти реално ли се застъпваш за него?
Разбира се. Ти си вярното му кученце.
Хей. Чакай!
Не се дръж така, сякаш съм забравил какво е да си му син.
С мен се държи по същия начин. - Тогава замини!
Защо си му верен поданик всеки божи ден?
Татко не е вечен. Рано или късно трябва да го заменим.
Защо? - Затова, Клои,
Утопиан не е просто име. Той е символ. Той е...
Той е мит.
Татко, знае, че ни липсваше, когато бяхме деца
но, няма да го признае,
защото това не е идеал.
Някой трябва да продължи борбата.
Никой, не може да се сравни с великия Утопиан, Брандън…
Дори и татко.
Знаеш ли какво?
Ти завиждаш, защото той избра мен.
Не ти завиждам, Брандън.
Съжалявам те…
Ти мислиш, че трябва да продължиш с тази 120 годишна лайнарщина
за да те обича татко отново.
Не трябва.
Знаеш ли, че има изобретено нещо наречено съдомиялна?
Така ми харесва. Ръцете работят, а мозъка си отпочива.
Но знаеш ли, подсушаването не е толкова забавно. Би ли ме сменил?
Разбира се.
Няма да съм в кухнята, ако ви трябвам, така че по-добре да не ви потрябвам.
Спокойна вечер.
Тя не се променя, все такава си е.
Да. Някои неща не се променят.
Къде отиде, Брандън? - Излезе с Тектоник и компания.
Очевидно, общуването с баща му, вече не е толкова интересно.
Ти си негов кумир.
Той е упорит и твърдоглав.
Крушата не пада далеч от дървото.
Да. Предполагам, че е така.
Той е добро хлапе, Шел. - Да.
С добър потенциал.
Вижда се от пръв поглед. - Пълно е с хора с потенциал,
които не са успели.
Те са нямали теб. - Кажи го на Клои.
Остави посудата да се накисне. Отиваме да се разходим.
Къде? - Ще идем за бира.
Има половин каса в хладилника. За хубава бира. Мий се и тръгвай.
Може ли?
Брандън.
Не всеки ден Парагон идва в града.
Покажи им любов. - Стига, човече.
Знаеш, че не трябва да правим така. Трябва да сме пример за тях.
Не знаех, че с теб е дошъл баща ти.
Назад.
Знаеш ли какво? Ще си тръгвам. Някои от нас имат тренировка утре.
Отпусни се, Брандън. Отдавна не сме се виждали.
Пийни заради мен. Моля те.
Добре.
Знам, че искаш да станеш следващия Утопиан и си готов на саможертви,
но и двамата знаем, колко е суров баща ти.
Постоянно изисква повече. Винаги вдига стандартите.
Знам.
Баща ти и старите членове на съюза ни презират,
за да получат сили те си, са премилали през ада.
Слушал съм го хиляди пъти.
Всъщност, ти си прав. Но не се виновни, че сме родени така.
Да. Защо тогава да приемаме наказания?
Няма да се предам, Бари. - Не предлагам да се предаваме.
Просто. Колко си загубил в опити да се харесаш на баща си.
И какво получи?
Не се наслаждаваш на живота си.
Не се наслаждаваш на момента. - Бари! Обичам те!
Сестра ми се наслаждава и за двамата.
Виж до къде я докара.
Казвам всичко това, защото ме е грижа за теб.
Искам да станеш следващия Утопиан.
Но, живота няма да те чака.
Наздраве.
Благодаря.
Добре, Джейн.
Прати на Уолт и баща ти поздрави. - Ще си помисля.
Чао.
Хей. Защо свирите толкова силно?
Спука тъпанчетата на половин квартал.
Джордж! Човече! Къде се изгуби?
Гостувах на близначки.
Взехме яхта и отплувахме в морето. - До къде?
До нова Скотия, после яхтата изгоря. - Изгоря? Какво стана?
Мери реши, че харесвам повече Маргарет. Или пък беше обратното? Не знам.
Какво се случва тук?
Чакай, какво се случва? - Затвориха фондовия пазар!
Изтеглете си парите от банката, бързо!
Падна с още две и четвърт! - Мамка му!
Звъни на Грийнвалд.
Не отговаря. - Звънни на който и да е, мамка му!
Къде беше?
Сега разбрахме. - Колко е зле?
Ти как мислиш? Уолстрийт пламна, като кибритена клечка и изгоря до основи.
Падна с още три четвърти! - Казах, че не е време за разширение.
И ето го резултата, Шел. Затънахме в лайна до врата.
Къде е татко?
Татко.
Какво правиш тук горе?
Погледни този град. Стоманата Сампсън е тук навсякъде.
Татко, да се махаме от тук. - Създадохме нещо осезаемо, Шелдън.
Сградата Прендергаст. Помниш ли го?
Буч Прендергаст.
Дойде при нас, да осъществи мечтата си.
И ние му дадохме стомана, за да построи завод.
"Искам да правя сандъци," каза той. "Не може без сандъци…"
Опитваме се да създадем нещо.
Да бъде по-добро, повече, по-бързо.
Да оставим наследство.
После се оказва че плода на твоя труд е сандък, в който лежиш сам.
Всичко някога завършва в сандък, Шел.
Добре.
Да отиваме при другите. Чакат ни.
Да.
Хайде.
Ще се спусна след малко. - Добре.
Не! Недей, татко! Недей!
Татко! Татко!
Кога за последно събирахме около тази маса.
така, всички заедно?
Преди 60 години.
Годината, когато Джордж…
Когато, Скайфокс ни предаде.
Как мислиш, защо го направи?
Знае се защо.
Той е безумец.
Не.
Беше добър човек.
Той е терорист, Шелдън. Взе вицепрезидента за заложник.
Той мислеше, че е прав. - Да. Също като Чарлс Менсън.
Съюзът на правосъдието.
Всички тези трофеи, са резултат от сраженията…
Да, впечатлява.
През '29 всички мислеха, че си полудял. И ето.
Деветдесет години.
90 години се сражавахме с магьосници и роботи и какво в крайна сметка?
Повлияхме на много неща.
Е…
Даже не знам.
Какво?
Страната, никога не е била по-разделена, Уолт.
Конгреса е в пълен застой. - Никой не търси компромис.
Разделението между бедни и богати е все по-голямо.
Децата се учат да стрелят, преди да са научили азбуката.
Нацисти тероризират улиците. - Не се наричат така в момента.
Както и да се наричат, си остават нацисти.
Всичко отива по дяволите
след всички саможертви, които направихме през годините.
Може да се погледне от друг ъгъл.
Ако участвахме, активно във формирането на политиката на администрацията...
Като Джордж? Така ли? - Джордж!
Това е против кодекса.
Не сме палачи. Нито лидери. Ние сме символ.
Хората трябва да решават сами за себе си.
Така ли? И как се получава?
Дори и сега, съжалявам, че не направих повече по време на Втората Световна Война.
Ти говориш за нацисти.
Но войната можеше да приключи много по-рано.
Можеше да спасим хиляди животи в Дакхау и Аушвиц,
да не хвърляме атомни бомби върху мирни жители в Япония.
И после, какво?
Да се намесим в Корея? Виетнам? Близкия изток?
Да почнем да диктуваме социална и икономическа политика?
Къде е границата?
И главното, кой ще ни спре?
Ще бъде краят на свободната воля.
Някои биха казали, че свободната воля
е това, което постави света на колене.
Не можем да променим света сражавайки се със злодеи. Това вече е минало,
това са само спомени и носталгия.
Истинското зло днес не е черно-бяло.
Не са черноборсаджиите или гангстерите.
А корумпираните корпорации и политици,
не току що купилия автомат мълчаливец, с който никой не говори.
Значи казваш, че кодекса ни е безнадеждно остарял. Така ли?
Не, Не казвам това.
Не ти ли се струва, че започва да се повтаря едно и също?
Наистина ли вярваш, че като вкараш в затвора крадците
ще направиш света по-безопасно и добро място?
Шелдън.
Имаме проблем в Небраска. Блакстар. Избягал е от Супермакс.
Какво става там? - Здрасти, Руби.
Там съюза се сражава с Блакстар.
Блакстар? Той беше в Супермакс!
Изглежда е избягал?
Защо си тук, а не там, да помагаш?
Шегуваш ли се? Имам горящи юмруци.
Сърцето му е от антиматерия.
Ще изчакам, нека го обработят,
ще се покажа на края за фото сесията.
Добре. Много добър план.
Да. Така е.
Кои са там? - Утопиан, Лейди Либерти, Брейнвейв.
Да, знам.
Кой друг? - Флеър, Фейз Аут, Ектоплекс, Парагон…
Брандън е там? - Да.
Чух, че двамата сте имали нещо.
Разделихме се преди 2 седмици.
Имаш ли планове за довечера?
Мамка му! Бригс, пази се!
Лейди Либерти? Г-жо Сампсън!
Г-жо Сампсън, ставайте. Ставайте.
Ще проверя татко. - Не! Имаш задача.
Тръгвай!
Бари, удари го!
Бари!
Уолт! Влез в главата му и го спри!
Опитвам се!
Татко.
Татко!
Така. Така е по-добре.
Отделих съзнанието от физическото ти тяло.
Успях да създам двойник.
Илюзия и психика любимото ми.
Поздрави Блакстар, скъпа.
Здрасти, Блакстар.
Успокой се. Това е за кратко.
Дойдохме на тихо и спокойно място,
докато брат ми и екипа му ти извадят душицата.
Искаш ли торта, докато чакаме?
O, не и тук, приятелю.
Тук,
Аз съм Бог…
…а ти
си прее...
Сега ще се взриви!
Далеч не е готов все още.
Може би, никога няма да бъде.
Какво направи? Ние не убиваме, никога!
Щеше да се взриви.
Щеше да убие нас и половината щат.
Трябваше да обезвредиш системите му. Да го пратиш в космоса.
Милиони неща, които можеше да направиш.
Ти избра лесния начин.
Това лесно ли ти изглеждаше? - Шелдън!
Тръгвай. Чакай ме в съюза.
Уолт, свържи се със Супермакс. Искам да знам, как е избягал.
Заемам се.
Добре ли си?
Не.
Нашия син, отне живот.
След всичко, на което го научихме, той наруши кодекса.
Шел.
Имаме проблем.
Какво по дяволите е това?
Изглежда си ти.
Превод: Lomion